Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40-41
42-43
44-45
46-47
48
Сучасна українська еміґрація і ми МАРІЯ ДУПЛЯК Сучасна українська еміґрація, чи як ми часто на зиваємо ’’третя” еміґрація, охоплює еміґрантів з Польщі, які приїжджали до США чи Канади почина ючи від кінця 50-их років, аж до сьогодні. В більшості, є це еміґрація заробіткова, шукання кращих умовин життя, але поважне число у тій групі становлять еміґранти-втікачі, які у країнах Заходу просили права політичного азилю і тому також тре ба їх трактувати як політичних еміґрантів. Як знаємо, у 1946-47-их роках українське насе лення південно-східньої частини Польщі (Лемківщи- на, Ярославщина та Надсяння), пережило жахливу ’’Акцію Вісла”, чи у скорочені ’’Акцію В”, у висліді якої майже все українське населення тих теренів бу ло частинно знищене (ок. 150 тис.); або силою переселене у 46-му році в Українську Радянську С о ц іа л іс т и ч н у Республіку (біля 100 тис.) а решту на селення (приблизно 200 тис.) вивезено на західні, по-німецькі землі Польщі, т.зв. ’’Ziemie Odzyskane”. Життя у нових умовинах було дуже тяжке. Усе треба було починати від початку; нове оточення, чужі лю ди, чужа земля. Тоді саме багато із переселених почало шукати свого коріння, своєї — часто навіть і дальшої — рідні в Америці чи Канаді, щоб тим способом виїхати з ко муністичної Польщі та знайти краще життя. З початком 70-их років аж до часу реакції Яру- зельського тривало та посилювалось важливе, хоч майже незауважене українським суспільством Аме рики явище, а саме чисельне зростання місцевої української громади через щораз то сильніший при плив нової еміграції з Польщі. Коли подумати, скіль ки місця наша преса присвятила недавнім (бо у 1982 р.) утікачам у Австрії, то дивним здається, що досі мало хто зауважив факт щорічного приїзду на ’’вака ції” до Америки великого числа українців з Польщі. Очевидно, частина з них, з тих "вакацій" ніколи не верталася. Недавно, у 1982 р. зродилася думка нав’язати не лише особисті знайомства, але й групові контакти з найновішими емігрантами. Велика заслуга в цьому Організації Оборони Лемківщини, якій, мабуть, най ближча доля земляків з Польщі. Після кількох схо дин у невеликому гурті зацікавлених, проведено 27- го березня 1982 р. в Нью-Йорку успішну зустріч но вих еміґрантів з Польщі та України з представниками українських установ і з громадянством Нью-Йорку. Нав’язані контакти довели до організування 5-го червня того ж самого року ще однієї зустрічі, тим ра зом лише молоді і студентства. Організаторкою бу ла голова СУСТА Роксоляна Стойко-Лозинська. Зустріч молоді була проведена в дружній атмо сфері. Нав’язались нові знайомства, дехто зустрів давніх друзів уперше після виїзду з Польщі. Місцева молодь виявила зацікавлення проблемами молодих українців з Польщі, які розповіли їм про їхнє відчу ження у польському суспільстві, про приклади ди скримінації, про українське шкільництво і студент ське життя. Присутні були кілька колиш ніх учасників ’’бескидських рейдів” — вакаційних мандрів по рід ній землі, Лемківщині. Розказали вони про значення цієї форми розваги, про те, як деякі з них вивчили за два тижні рідну мову, культуру та історію, — відкри вали своє власне українське ”я”. Згадали й про труд нощі, які мали ці рейди з боку польської влади. Один з найновіших еміґрантів — студент, який належав до засновників Спілки Українських Студен тів Польщі, розповів про створення цього товари ства у травні 1981 p., про його завдання та про зу силля студентів, щоб їхню організацію зареєструва ти як повноправну організацію. Довготривалі пере говори в польському Міністерстві Вищого шкільниц тва закінчилися безуспішно. Що характеризує цю "третю” еміграцію, — тих що залишилися, на постійне перебування у США? Передовсім сучасну еміграцію, еміграцію 70-80- их років творить молодь, яка здебільшого має закінчену вищу освіту, а всі — середню. Вони саме, включилися в українські установи та підприємства, які шукали молодих, фахових людей за невисоку платню, якщо порівняти її з американською. Ті моло ді професійні фахівці збільшили тим самим ряди української інтеліґенції у США і Канаді, а професійні українські лікарі чи інженери, збільшили кадри укра їнських професійних людей молодими, добрими фа хівцями. Деякі з них пробують своїх сил; вони заклада ють власні підприємства-ресторани. Сьогодні маємо в українській дільниці міста Нью-Йорк п’ять україн ських ресторанів, а їхніми власниками є новоприбулі українці з Польщі. Не малий вклад у культурне життя української громади зробила сучасна, найновіша еміґрація. Лю бов до української пісні, та музики принесли вони з Польщі, де в гуртках УСКТ молодь має нагоду тво рити хори, ансамблі і т.п. Цю традицію вони продов жують на еміґрації. Варто згадати такі мистецькі одиниці, як хор при відділі ООЛ в Чікаґо, ансамбль ’’Лілея” в Канаді, (про який недавно читали ми у "Свободі”) та наші оркестри: "Журавлі” з Коннекті- кат, чи "Хлопці зі Львова” (тепер "Беркут”) з Ірвінґ- тону, Н.Дж. Коли говорити про участь нової еміґрації у гро мадському і політичному житті української громади, то характеристичним є факт, що ті молоді люди з початку стоять осторонь від українського громад- 18 ’НАШЕ ЖИТТЯ”, ГРУДЕНЬ 1986 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top