Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
СФУЖО З НАГОДИ 40-ЛІТТЯ МОВО РІДНА! СЛОВО РІДНЕ! Клич СКВУ: "Рік 1989 — Рік Української мови!” є важливим закликом, скерованим до всієї української громади поза межами нашої любої України. Він ще важливіший для наших земляків у сучасній Україні. Може найширше і найщедріше здійснятиме той наш клич саме українське жіноцтво в усьому світі. Адже матері і сестри вміють висловити найтепліші, най- ніжніші почування й думки людини. Поневолювач українського народу всіми засобами зухвало й впер то відтіснює зі суспільного й державного життя українську мову та переслідує жахливими і жорсто кими методами тих сміливих українців, які зважу ються вживати свою рідну мову. Отже тому нам усім, а зокрема жіноцтву, доконче потрібно на кож ному кроці ставати в захист української мови. Зокрема треба ставати за привернення україн ській мові державного статусу, подібно, як той ста тус вже досягнули чи відвоювали вірмени, балтій ські народи і т.д. Рідна мова — це один з найбільших скарбів у кожного народу. Нею розкриваються всі тонкощі душі людини, усе багацтво культури рід ного народу. Гасло: "РІК 1989 — РІК УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ!” можна доповнити ще й такими кличами: ”ЗА РІДНУ МОВУ!", "ЗА НАЦІОНАЛЬНУ ЧЕСТЬ!”, ”ЗА СВОБОДУ ДЛЯ НАШОГО ПОНЕВОЛЕНОГО НАРО ДУ!” З листів від Рідних, з преси знаємо про широку русифікацію, про насаджування російської мови, як ніби мови спілкування народів СССР, окремо знає мо про засмічування чужим хабаззям колись” чисту та правдиву, як Господа слово” нашу рідну україн ську мову. Як подає ’’Молода Україна” (ч. 123), то у Львові ви не побачите в львівських готелях жодного оголо шення, вивіски чи розпорядку, проспекту, адресної картки, газети або журналу українською мовою... Це один приклад, а таких богато. Москва докладає зусиль, щоб принижити укра їнську честь, обкрадати нашу культуру, щоб вбити віру в людей, які після довших переслідувань про довжують ставити спротив диктаторському режимо ві. Мистці такі, як Панас Заливаха, Стефанія Шаба- тура, Ірина Сеник, Оксана Попович та інші каралися в тюрмах, а чимало загинуло та не піддались нелюд ському тискові. Вся їхня праця і боротьба служать доказом, що українська мова, культура, мистецтво — це цілком незалежна творчість. Ми є самостійна нація. Наша культура самобутня і не потребує воро жої ’’опіки”! Ми на чужині здаємо собі справу з того, що не вся молода Генерація буде активною в суспільно- політичній праці, хоч вже багато української молоді включилось в процес боротьби нескореної України. Українське жіноцтво завжди плекало любов української мови, культури, мистецтва та національ них традицій. Українська жінка завжди дбала про виховання молоді в патріотичному дусі. В Україні підноситься і росте рух за відновлення українських шкіл, товариств плекання рідної мови і тим самим національної свідомости. То ж і ми повторимо за геніяльним Шевченком: Не цурайтесь того слова, Щ о мати співала, Я к малого вповивала, З малим розмовляла. Світова Федерація Українських Жіночих Органі зацій, що об’єднує 22 Жіночі Організації на 4-ох кон тинентах відзначає саме тепер своє 40-річчя. Під час тих святкувань ми повинні скрізь і всюди наголошу вати вагу плекання української мови, українського мистецтва, заохочувати молоде покоління до різних конкурсів слова, до мистецького читання творів на шого великого Сина народу, Тараса Шевченка, що його 175-ліття від дня народження саме в цьому році обходимо, поетеси Лесі Українки, якої 75-річчя від дня смерти обходимо. Так то ми маємо священний обов’язок показати велику правду про те, що україн ський нарід і далі продовжує боротьбу проти мос ковських наїздників. І ця боротьба є незаперечним доказом, що українська нація сильна і непоборна. Галина Бонк-Галамай пресова референтка С Ф УЖ О ’’НАШЕ Ж ИТТЯ”, ЧЕРВЕНЬ 1989 7
Page load link
Go to Top