Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
Н А Т А Л Я Г Л О Б А -З А Х А Р Ч Е Н К О ТРУДНА НАЗВА З татом я ходив в суботу До такого ось городу, Де не було ярини, — Тільки безліч звірини! Були слони і верблюди, (Подивляли їх всі люди), Були тигри, і, пантери, І ведмеді при печері. Були струсі й крокодили, І пінґвіни дуже милі, І газелі прудконогі, Що втікають все з тривоги. Мавпи галас там счинили Як банана угледіли, А жирафи, — (аж завидно), їм все дуже добре видно! Довго з татом ми ходили, Аж не стало більше сили... А город отой, здається, ’’Слічний” чи ’’Льоґічний” зветься, Та й трудна ж є назва ця — Ну... я ходив до Звіринця! Г. Б О Й К О ТЕПЕР СКАЖУ МАМІ... Мене мама, як маленьку Умивала І щоранку дві косички Заплітала. Заплітала мені мама Дві косички, Одягала черевички, Рукавички. А тепер скажу я мамі, Що такою Вже не хочу бути більше Я малою. Сама буду я щоранку Умиватись, Заплітатись, узуватись, Одягатись. Ще й найменшому я братіку Андрію Черевики узувати Я зумію! ’’НАШЕ ЖИТТЯ”, ЧЕРВЕНЬ 1989 35
Page load link
Go to Top