Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
МАРІЯ ЛЮ ДКЕВИЧ ЙШЛА КОЛЯДА Йшла коляда — рипів різдвяно сніг, Де снігу не було, там уявлялось. І обруси святкові легко слались, Коли відкрито й гарно на поріг Ставав вертеп і тайни відкривав Тисячолітні... Хлопчик тільки плакав, Злякався Ірода. Ставав під добрим знаком Майбутній рік і рід, що не пропав. Хрестилася прабаба у куті, Судьба не раз в житті її дурила, І обсипались пір’ям білі крила, Ставали невагомі й золоті. Світилась правда, справді ж бо свята, І навіть смерть не підло за спиною, Природно в гурті стала із косою, Щоб віншувать на многії літа. У всіх того роду політичних акціях не повинно бути сумніву у члена шкільної ради, стейтового по сла чи федерального сенатора, що він має до діла з людьми, які голосують. (Це, до речі, легко перевіри ти, бо списки виборців належать до відкритих доку ментів і політичні партії часто аналізують їх). Тому серед членів кожного відділу СУА не повинно бути нікого, хто не є на реєстрі виборців, хіба що дана членка ще не вибрала громадянства і права голосу не має. Це і значить користуватися праведним законом Вашінґтона і Мадісона і Джефферсона. Інакше ми поводимось як той євангельський слуга, що закопав свій один талан в землю, а цитуючи Шевченка про Вашінґтона, не застановляємось над тим, де, власне, ми живемо. Ростислав Хом’як П Е Т Р О Ч А С Т О НОВА РАДІСТЬ СТАЛА На жодному комп’ютері неможливо вичислити нашу українську душу, розчленувати на сегменти її своєрідність і неповторність. Це, звісно, стосується й будь-якого іншого етносу, що через віки несе на своїх раменах хрест і славу власного призначення і не дає себе поглинути часові, бо то був би непрости мий гріх: хто не зберігає себе, той не зберігає себе для всього світу, той збіднює людство, збіднює Бо же творіння. І так само в колі народу: кожна душа, кожен го лос, кожен погляд веде свою лінію, свою ноту і бар ву, щоби разом, зібравши докупи осібні грані, випов нити конче потрібне світові і Богові прекрасне єство народу. Як же ми себе розуміємо? Коли і з якого боку найліпше підійти до самих себе, аби збагнути те най суттєвіше, щЬ об’єднує нас в народ і зберігає, попри всі терни і вітри на нашій історичній дорозі? Наукова аналіза тут справді безсила. Згідно зі словами Ґете, те, що не відкриється твоєму духові, — не вимучиш ніякими механізмами. А перша ознака духу, вчить Святе Письмо, — простота серця: будь мо дітьми в серці, дорослими — в розумі. Це спеціяльна богословська тема: Христос і діти. Проте кожен з нас, відкривши Новий Завіт, поба HALUE Ж ИТТЯ”, ГРУДЕНЬ 1990 З
Page load link
Go to Top