Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
Як пише у своєму спогаді про художника Олек сандра Магінська Слободюк: ’’Тільки тепер виразно усвідомлюю, що слухати, ніби музикою, розважати себе під час праці, було далеко не єдиною метою...” ’’Валерія цікавив внутрішній світ людини, Ті праці та страждання, а не зовнішня подібність. Як результат образи витончені, психологічно вмотивовані, що не завжди потішало портретованих.” В ’’Портреті батька” (акварель, 1978 р.) чітко, без прикрас проаналізовано характер. Пригадую, що, закінчивши цей портрет, батько залишився вельми невдоволений своїм образом у виконанні сина. В ґалерії жіночих потретів Валерій, як зазначив Я. Лешко, вводить руки. Руки, як акцент, що передає і додає характер людини. Він дуже уважно придив лявся до рук і завжди казав ’’намалювати руки — чи це не найважче у портретах.” ’’Портрет Люди Дашкевич” (1972 р.) Людмила однією рукою підпирає частину свого обличчя і цим жестом вона підкреслює свою рису характеру вміти співпереживати чуже горе, чужі біди, вникнути в стан інших. В творчому доробкові Валерія Гнатенка пейзаж займає провідне місце. Серії пейзажів з рідної Беса рабії, карпатські та львівські мотиви. У цих творах виплеснувся весь синтез того, що дано йому було Богом, долею, одеським художнім училищем, а та кож Львовом з його активною атмосферою худож ніх пошуків. Знайомий з новими течіями західнього мистецтва і вітчизняного, він не ставить перед со бою задачі бути в аванґарді якоїсь течії. Ні, він виби рає культуру ставлення до кольору, до природи, відтворює в пейзажах характер місцевості, в деяких таких, як "Вершник” (1973 р.) символізує прагнення до світла, до сонця, до свободи. На передньому пла ні зображено пейзаж поля, лінію горизонту перети нають силюети дерев, а на горизонті вершник на червоному коні, що мчиться до такого вимріяного світла сонця, яке заходить... Сонце Валерій сприй мав як символ життя, радості, свободи... Деякі його пейзажі носять імпресіоністичний ха рактер ’’Село Дора” (1977 p.), інші більш експресив ний ’’Басарабські солонці” (1981 p.). В своєму ессею про творчість Валерія Гнатенка Ярослав Лешко ана лізує цей твір: ”Не зважаючи на ’’обмежені можливості” краєви ду рівнини, мистець уміло компонує твір і доводить його до максимальних експресивних можливостей. На відміну від "Чорних дахів”, які ми спостерігаємо з висоти, тут наш погляд на рівнині. Але ми входимо в цей пейзаж раптово з допомогою пластично зігнутої лінії жовто-зеленої трави з правого боку, яка під креслює бурхливість і вводить нас швидко і емоцій но у сприйняття цього твору...” Різні стилістичні підходи до природи, які можна спостерегти у творчості Валерія Гнатенка, є свідчен ням того, що для нього основним є не пошук стилю, а єдність уяви. Останні його твори, привезені з села Либохора, Валерій Гнатенко. Портрет Алли. 1978 р. Папір, акварель. Valeriy Hnatenko. Portrait of Alla, 1978, watercolor on paper. що на Бойківщині, вражають, як і кольористичною культурою так і композиційною будовою. Ці твори завершують творчість молодого мистця, доля якого так трагічно закінчилась. Любов Валерія до натюрмортів має подвійний характер: нагоду власноручно сформувати натуру, відповідно до творчого замислу і настрою, а по друге... хвороба — вийти на пленер неможливо і він творив собі натуру сам, що було першим етапом його творчості. Кохався в склі, в прив’ялих квітах, в кераміці — щедро давав волю своїм естетичним упо добанням. Його натюрмоти надзвичайно вишукані в кольорі, опрацьовані в деталях, свіжі і життєрадісні. Валерій завжди захоплювався народним мистец твом, його лініями, його кольоритом, формою. І це НАШЕ ЖИТТЯ”, ВЕРЕСЕНЬ 1989 11
Page load link
Go to Top