Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
ОЛЯ ГАЄЦЬКА БОЖА МАТИ Заспівали янголята Ген під небом угорі, Породила Божа Мати Ісусика на землі. Заплакали ясні очі, Очі сіро-голубі, Бо нічим їй прикривати Сина Божого взимі. Полетіли янголята Попід небо догори, Сніжно-білу пеленочку Серед хмар вони знайшли. І Марія сповиває Похиляючись над ним, Ніжно, ніжно пригортає: Хай росте нам Божий Син! Різдво 198 9/1 9 90 Ой, не може Юрчик спати, Бо таку почув він вість: Завтра з Божої палати Може прийде (ще не знати!) Довгожданий любий гість. В нього одяг світлий-білий, Довга, сива борода, Теплий погляд, усміх милий. Хоч дідусь старий, похилий, Жвава в нього все хода. Гей, хто, хто його не знає? Це ж святий наш Миколай! Про дітей він завжди дбає І щороку об’їжджає Цілий світ і кожний край. Коло нього янголята, Білі, білі наче сніг — Прехороші, пребагаті Сяють блисками їх шати, Зорі сиплються з-під ніг. ЮРЧИК НЕ МОЖЕ СПАТИ Тричі снився вже Юркові Добрий той Дідусь Святий, Все казав йому два слова, Все питався: ”Ти готовий? Бога любиш? добрий ти?” Юрчик сам себе питає, Чи усе він добрий був — І питає і не знає, Де і в чім його вина є, Бо за рік уже забув. Слухав мами? Пильно вчився? Рідну мову шанував? Дома, в церкві все молився? В школі з хлопцями не бився? Не шукав пустих забав? Відповідь не легко дати — Трохи ні, а трохи так... ’’Може, краще знають мати, Але стидно їх питати...” — Шепче Юрчик неборак. М И Х А Й Л О М А М О Р С Ь К И Й Ой, не може Юрчик спати, Сумнів серце смокче-ссе: Як би, як би то вгадати, Чи Дідусь поступить в хату, Чи — крий Боже! — той... рогатий Грубу різку принесе? Е, — гадає наш хлопчина, — Може, ще не є так зле! Може, призабув чортина, В кого, де й яка провина (В світі ж не одна дитина, Не один пустун живе). Ні, Юрко не може спати — Гадка гадку здоганя: Ох, так дуже хочу знати! Боже, як мені діждати Того завтрішнього дня? 34 ’’НАШЕ ЖИТТЯ”, ГРУДЕНЬ 1989 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top