Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Айша і Джаміля наробиласи, єк другі діти, бо зро ду вже така робітна була. Але я їй дам таки свій ґрунт, бо не хочу, аби твої та й наші діти казали, що дєдя чужій-приблуді ґрунт д а в “ ,,Як же це з тією Параскою? То вона вам чужа?" — питаю. — „їй- де чужа! Та вона наша, лиш що по-ненячці“ — заявив Штефан. „Та це так було, пане лікарю: єк шддаваласмиси за цего Штефана, то він був удівцем і мав свої діти, а я мала свою доньку — Параску, бо буласми звецениця. А потім прийшли шє наші діти. То най дає ґрунт своїм та й нашим дітям, а за мою Парасочку я вже сама по дбаю*1 —■ сказала із гідністю Ште- фаниха. Ось вам, пані, один такий маленький епізод „жіночого пи тання" в Гуцулії. А ви 'побачили б, як гідно репрезентувала ота Ште- фаниха ваш жіночий рід! Ну, але кому в дорогу, тому час! Відвязав коня і вивів його поче- рез місток на дорогу. —- А не забудьте в неділю на передвиборче віче прийти —- звер нувся ще до нас. сидячи на коні.— Делегат від УНДО аж зі самого Львова приїде. Ну, й Петро гово ритиме. — Який Петро? —■ зацікави лась я. — Як то який?! Та же Шеке рик-Доників! — А ви, докторе, цікаві, як то вони говоритимуть? — Куди там! Мене зовсім не ці кавлять оті партійні перегони. Але цікаво буде подивитись, як то Гу- цулія слухатиме тих промов. Ну. але кінь мій вороненький нетер пеливиться дуже. Бувайте! У неділю була гарна погода й віче вдалося на славу. Сила-силен- на народу зібралось. У супроводі Петра Шекерика прийшов і той делегат зі Львова і почав промов ляти перший. Говорив гарно, пе реконливо, із патосом. Та народ байдуже якось ставився до тієї промови. Деякі ґазди почали на віть поміж собою гутірку про свої ґаздівські справи. І враз: — Цссс! Тихо там! Петро гово ритиме! —■ понеслось поміж наро дом. На трибуні появився Шекерик у своїм мальовничім гуцульськім одягу. Із питомим собі усміхом почав він свою промову. Рівно, Ці два жіночі наймення недавно тому зацікавили всіх. Смугляве личко княжни Айші появилось на обгортках різних журналів. А сло ва вязня Джамілі, якими вона про тестує проти тортурування, об бігли весь світ. Обі вони належать до арабсько го світу. Княжна народилась у ко ролівській палаті і хоч доля судила їй бути вигнанкою, разом із бать ком, королем Могаммедом V., про те вона тепер діє поруч нього у своїй країні. Це молода 27-літня жінка, що ніколи не закривала серпанком свого обличчя. У .звіль неному Марокко вона очолює цен тральну організацію суспільної о- піки. І тут старається вглянути в vci потреби й труднощі населення. Щоб яко мога скоро перетворити Марокко в модерну державу. А Джаміля? Вона походить із Альжиру. Звязкова арабських по встанців, що була в дорозі з важ ливими листами, попала в руки французької поліції. Внаслідок катувань у тюрмі вона призналась до дальшого вчинку, себто пере- дання бомби, яку опісля вжито до атентату. За це французький суд засудив її на смерть. спокійно плили його слова, наче у звичайній розмові з сусідом поче- рез вориння. А народ слухав, за перши віддих. Промова була май стерно закосичена жартами й до тепами, наче крисаня промовця, яку він держав у лівій руці. За кожним таким жартом народ хви лював, наче води иа Черемоші вес ною і грімкий сміх нісся по царин- ці та відбивав дзвінким відгомоном від кичер і ґрунів. А як промовець скінчив, понеслись грімкі оплески і вигуки: —- їй, що вже знає заговорити каш Петрик, то знає! Биг-ме, ні хто в світку не годен так файно заговорити, єк він. А Шекерик, усміхаючись, мах нув бардкою й почав сходити з трибуни. До нас приступив д-р Невестюк. — Ну, і як же ,,вдалоси“ вам віче? — питав, посміхаючись. — Бачили вже, як реагує народ? Те лиш і важне, що їхній Петро ска же, а все інше пусте. (Док. буде) Ці дві постаті — це дві пред ставниці арабського жіночого сві ту. Одна знехтувала серпанком і ввійшла самочинно у публичне життя країни, піддержуючи її змагання до самостійносте. А дру га напевне так само гаряче любить її. Але «пішла дорогою збройної боротьби, кладучи на карту най вищу цінність —■ своє молоде життя. Бракує тут ще третя постать. Ота мати-арабка, що живе ще під серпанком та переживає за ним важкі струси своєї країни. їх є ще велика більшість. Бо країни Північної Африки довше зберегли давні звичаї, як музулманки в Азії. Там життя жінки проходило, згід но з турецькою приповідкою — від лона матері до дому батька, звідсіля до дому чоловіка, а звід сіля в домовину. І тієї засади дер житься ще велика кількість музул- манських родин. Цікаво, що реформа звичаїв проходить дуже поволі. Тридцять літ тому Кемаль Ататюрк зніс сер панок у Туреччині, а батько тепе рішнього перського шаха — б Іра ні. А все ж таки на вулицях Бей руту, Карачі, Рабату все ще зу стрічаються закриті обличчя. А на Арабському півострові й далі існу ють гареми, де тужать жінки за свободою, як за часів Пера Лоті. Але в одному музулманські жін ки дуже рішучі. Многоженство чо ловіків зустрічає палкий відпір се ред жіноцтва. Коли в 1954 р. пре- мієр Пакістану одружився удруге — розлючені жінки обкидали його авто камінням. Недавно тому при виборі короля Малаї відпала кан дидатура султана Паганґу тому, що в нього неупорядковане ро динне життя. А третє одруження президента Індонезії Сокарня ви кликало обурені демонстрації жі нок. Отже видно, що многоженство глибше заторкує й ображує гід ність жінки й матері, як її від окремлення. Але й із нього вона поволі виходить. Правда, різні шляхи обрали собі Айша і Джамі ля. Та обидва ведуть до свободи свого народу і до звільнення жін ки б ньому. Л. Б. Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top