Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
ХОЧУ НА ВОЛЮ.. ДО ЧОВНИКА Любо, мило з вами, дітки, А надворі — щ е миліш... Відчиніть дверцята клітки, Хай і я дихну вільніш! Бо надворі сОнце грає, Бо прийшла весна-красна: Це ж вона весь світ вітає, Це ж виспівує вона! їй назустріч полечу я В золотаво-синю путь — Аж де сонечко ночує, Аж д е праліси гудуть. Сонце! Воле! Ясний світку! Як ж е любо вас вітать!... Відчиніть! Не хочу клітки, Хоч вона і золота! О. Кобець НЕСЛУХНЯНИЙ ПЕТРУСЬ Мама каже: „Уважай! Ти по стежечці гуляй, А на грядку не ходи, Ще багато там води!“ Та Петрусь на грядку йде І Рябка туди веде. І брудні о б о є дуж е, Як свинки ті у калюжі. Г. Чо Б. Ель варт ВЕСНЯНІ ВОДИ Знялись ми з моря парою, Ходили влітку хмарою, Туманом восени, А взимку опадали ми Сніжинками пухнатими На землю з вишини. Тепер із гір долинами У бистру річку линемо, Нас море зн ову ж де. Струмуємо, дзюркочемо І всім сказати хочемо, — Весна, весна іде! Переклала з англійського Л. Петрушевська Австралія. Човнику легенький, вже весна настала... Більш не будеш плавати в маминім відрі. Вже сніги розтали, по полях побігли Жваві та веселі гомінкі струмки. Завтра ми підемо в поле до струмочка, Хвилька тебе швидко в річку понесе, Потім з річки в море широкеє, синє Вітер буйний жваво вперед пожене. Я хотів би, човнику, з тобою поплисти Крізь широке море до тих берегів, Д е за морем синім мами Батьківщина Україну милу бачити б хотів. Виросту великим, капітаном стану, Корабель у море сам я поведу! І мамусю лю бу, щоби не журилась, Я до України із собою візьму. Ніна Наркевич ВІЗЬМИ МЕНЕ, ВІТРЕ... Як гай несподівано зашелестить, Здригнувшись усім верховіттям, Я знаю: це знову, це знову летить Невтомний мандрівник той —вітер. Візьми мене, вітре, з собою візьми, — Ти в світі буваєш усюди; Я хочу туди, д е ли хої зими Нема, не було і не буде. ¥ Візьми мґене, вітре, на крильця свої Із цього похмурого гаю; Неси мене, вітре, в далекі краї, Д е сонечко спать не лягає; Я знаю: дороги туди не близькі, Та вмієш ти прудко літати . . . Я знаю: ти знаєш країни такі, А я — дуж е хочу ї х знати! . . О. Кобець ШПАКІВНЯ Тук, тук молоток, Робимо шпаківню, В гості ми ждемо пташок Весняних із півдня. Дай, дай мотузок, Хатку цю пташину Ми привяжем на дубок, На рясну вершину. Кар, кар, ну й дімок! — Проказала гава, — У такому я діток Вивела б на славу. Д е ранішні роси-перлини ясні На травах шовкових не тануть; Д е квіти пахучі, д е квіти рясні Цвітуть і ніколи не в’януть . Переклала Л. Петрушевська Австралія. Страсний Четвер Сьогодні з самого ранку ліама прибирала гарно всі кімнати, при готувала для всіх чисту білизну, взуття та одежу, викупала, всіх ді тей та й сама помилася. На кухні теж було вже чисто, лиш допіка- ли'ся в печі ковбаси, мясо, що при готувала мама на Великдень. В кутку на, столі красувались румя- ні, запашні шпушники та блиску ча поливша миска, повна гарних писанок. В домі була врочиста ти ша. Прийшла бабуся допомагати ма-
Page load link
Go to Top