Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Редагує Вих. Комісія СУА С п ів п р а ц я н а низаж Останніми часами щораз часті ше появляються у нашій пресі го лоси людей, що їм на серці лежить виховання молоді, яка стала б на зміну теперішній генерації. Загал нашої громади розуміє, що збе реження молоді при українській громаді є тепер найбільш важли вою справою. І то не лише най більш важливою, а найбільш пеку чою і чи не найважчим завданням, яке стоїть перед нами. Не помо жуть нам ні будівлі, ні організа ції, якщо не буде кому випов нити їх змістом. Маємо вправді молодечі організації і школи укра їнознавства, які проробляють ве личезну працю в напрямі збере ження національної свідомосте се ред молодих людей, однак, якщо брати усю українську громаду, приходиться з жалем ствердити, що вищезгадані інституції охоп люють лиш незначну частину на шого доросту. А де решта? Невже ми можемо собі дозволити на те, щоб махнути рукою на решту і не робити ніяких старань в напря мі збереження їх, як українців? Обсервуючи життя українських громад, головно у більших осеред ках нашого поселення — бачимо подвійне явище. Бачимо велику ба гатогранність життя цих громад, в якій кожна молода людина по винна б мати можливість себе знайти. Але разом із тим бачимо також сеґреґацію цієї молоді, чи радше доросту. Вони посеґреґова- ні за приналежністю до цієї чи ін шої організації, за школами, за віровизнанням. Поміж проводами цих різних середовищ може існу вати координація, а може подеку ди і співпраця, але вона не пере ходить на членство. Фактом є, що доріст не те, що не співпрацює, а часто себе зовсім не знає, або зна ючись, почуває відчуженість, а то й ворожнечу одного до другого. Така ненормальна ситуація напев не частинно доводить до того, що таке велике число молоді відхо дить від нас і шукає собі місця по чужих громадах. Вона без сумніву також і є співвідповідальною за велике число мішаних подруж у нашій громаді. Чи не час би нам подумати над тим, як зарадити цій сегрегації? Як впровадити координацію і співпрацю не тільки „вершинну", а й „низинну*1, де вона може при нести найбільше користе? Справа не терпить проволоки. Може б час нашим громадам задуматись над тим, чи поміж усіми будівлями, я- кі ми придбали, знайдеться місце для молоді, де вона могла б зустрі тись без того, щоб почуватись у когось „у гостях'1? Де можна бу ло б заграти партію шахів, поспі вати, чи потанцювати без ,,бари“, що може бути для неї завеликою спокусою? Безсумнівно, створення такого осередку для доросту і мо лоді вимагатиме часу, праці і гро шей, та ще й доброї волі. Але як що ми його не створимо, ми ри зикуємо, що підлітки самі будуть їх шукати — як багато з них це вже тепер робить -— і можуть най ти їх там, де ми собі цього най менше бажали б: там, де на них можуть чигати найбільші небез пеки. Створивши такі осередки ми збільшимо шанси наших підлітків зберегти своє українське облич чя, і хто зна, може й допоможемо тим, що готові відійти від нас, м з о Розм ова з м ам ою Щ Е ПРО ШКОЛИ УКРАЇНОЗНАВ СТВА К ож ної суботи при сніданку почи нається та сама розмова. „Чому я му шу йти д о української школи? Я на родилася і живу в Америці й мені д о сить американської школи“. М ої ар гументи не промовляють аж надто до м оєї дочки, хоч її дещ о успокою ють. Вона знає, що таки до української школи мусить ходити, а ще до того я сама зав ож у ї ї автом туди. Починаю застановлятись, чи не роблю помил ки, коли накидую дитині це навчання. У висліді воно м ож е викликати силь ніший спротив. Галя Р. Неохота дітей до шкіл українознав ства є проблемою багатьох наших родин, лиш не всі про це говорять. Діти вважають, що це для них утра чений час, скорочений відпочинок та дозвілля. До певної міри можна це розуміти, бо це додаткове наванта ження ще одним днем науки. Але ледве чи вільно нам, їхнім батькам, піддатися, а ще гірше — поступитися їм. Правда, насильної дії треба уни кати, бо це дитину ще більше знеохо тить. Тут треба діяти дуже продумано. Підготова дитини до української шко ли повинна початися вдома тоді, коли дитина починає говорити. Підшукан ня українського товариства до заба ви, а потім перебування у Світличці привчає дитину до свого гурта. Тоді дитина буде добре почуватись також у школі українознавства. Дальше, батьки повинні вказати дітям на те, які користи дасть їм знання україн ської мови. Це є перша умовина пов ноцінного члена української спільно ти. Тільки із знанням мови, історії і життєвих умовин України зможе мо лода людина колись змагатись за права українського народу. Знання української мови допомагає також у вивченні інших мов і це вже дуже швидко стверджують учні се редніх шкіл. Українським дітям легше вивчити латину чи німецьку мову, як американцям. А сьогодні знання од нієї мови — невистачальне. Та найважнішим аргументом повин но бути те, що українська мова — це рідна мова всіх українців, розкинених по всьому світі. Тільки нею єдиною зможуть вони порозумітись, в яких вони культурах не жили б. Знання української мови й культури полу- чить їх із світом їхніх предків і най краще вкаже їм шлях, яким зможуть колись допомогти Україні. Пишаються наші діти знанням ес панської чи французької мови. Ч о му ж бо їм не пишатись також до сконалим знанням української мови? Мову, як квітку, треба плекати в сво їй хаті, церкві, школі й товариствах, її треба любити і нею користуватись. Коли ми самі її не пошануємо, то ні хто в світі не буде нас шанувати. Роксоляна Коли зміняєте мешкання, не за будьте повідомити нас про зміну Вашої адреси. & НАШЕ ЖИТТЯ — ЛЮТИЙ, 1970 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top