Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
У п е р е х р е сті з в у к ів і б а р в . . . Для широкого загалу п-ні Іван- на Приймова стоїть звичайно у тіні своєї талановитої дочки. Як її мистецький дорадник і акомпанія- тор. Але для того, хто більш уважно спостерігає наше культурне жит тя, зустрічає її й на іншому грун ті. Недавно тому в Літ.-Мистець кому Клюбі відбувся вечір музики із 17. і 18. ст., де вона відспівала кілька старих французьких пісень. Тут і там появляються пісні її композиції, здебільшого на релі гійні' мотивй. А в останній Вистав- ці' Образотворчих Мистцїв були виставлені вперше її твори. Яка широка скаля? — здивує тесь. Від цього й починаємо роз мову з нею, в її затишному меш канні у Ню Йорку. Крізь вікно на 12-тому поверсі розгортається вид на тисячі світел цього велитен- ського міста. Як приємно порина ти у спогади і шукати перспектив! Пригадую пані Іванні колишню нашу зустріч у Львові. Коли вона, відома вже співачка, повернулась із концертового турне у Кракові й Варшаві. І ми балакали тоді про цей її сміливий крок та його мож ливості для нашої музики. А тепер — по 25-ти роках —- розглядаю її малюнки, розвішені на стінах. — Нехай вас це не дивує, — каже вона. — Все життя мене при тягало до себе образотворче ми- I. Шмериковська-ГІрийма: Акорди стецтво. Малою дитиною й підліт ком я любила рисувати й мала до того хист. Разом із студіями му зики, я вивчала рисунок. Але зго дом музика перемогла. Мене поло нив фортепіян, а згодом спів. І я пішла тим шляхом у житті. Мистецька освіта Іванни Шме- рикбвської була дуже дбайлива. Про це дбали її батьки, що жили під Станиславовом. Стара свяще- нича родина (прадід пані Іванни о. Йосип Шмериковський був чле ном Руської Ради у 1848 р.) 5 пи томою їй культурою, плекала ми стецькі уподобання своїх дітей. Фортепіяну вчилася спершу у Кмент у Станиславові, потім у Же- лєнського у Кракові, у Курца і Лялєвіча у Львові, у Райнгольда у Відні. Пані Іванна розказує з гумором про своє периіе ,,турне" Це було під час української влади в Гали чині. Яке тоді було інтенсивне життя! Скільки людей, скільки по дій у цьому знаменному 1918 p.! Тому й не диво, що при зустрічі із співачкою Шикун-Коломийчен- ко виринула думка обїхати з кон цертами всі українські міста. Ска зано — зроблено. Й обі молоді ми стецькі сили пустились у дорогу, помимо всяких труднощів і неви год. Але все забувалось у цій ат мосфері великих надій! Спогади пливуть далі. Станисла- вів був тоді людним осередком, де перехрещувались люди і події. У переїзді до столиці України тоді •спинялись видатні політичні дія чі, військовики й мистці. Пані Іван на згадує архикнязя Василя Виши ваного, що був гостем у домі її батьків. Цей 1918 рік заважив та кож на її особистому житті. Бо тоді пізнала вона свого майбут нього чоловіка, а кілька літ пізні ше подала йому руку на все жит тя. Д-р Остап Прийма з великим зрозумінням підходив до музично го замилування своєї дружини. А потім прийшла наука співу. Професори Флям-Пломєнські, Коз- ловська дали підстави. Завершила це наука у проф. Ель Тур в Пари жі. І врешті спів переміг замилу вання до фортепіяну. Бо в її житті зайшла глибока зміна — пані Іван на стала матірю, І виховання дітей Іванна Шмерикорська-Прий.ма вже не давало часу присвятитись інструментові, що так владно опа новує своїх жреців. Але заміна давала нові можли вості. Виступи співачки дуже ко рисно відмічувала преса. Аж вреш ті зродилась думка отого другого ,,турне'1, що про нього згадано на початку. Власного концерту у Кракові й Варшаві. Це був у тодішніх умовинах смі ливий почин. Труднощі його ле жали пе в клопотах із транспортом як воно було в 1918 p., а у впрова дженні української пісні на поль ську естраду. У часах тодішнього політичного напруження це здава лось неможливим. Але думка пе ремогла! Разом із своїм акомпа- ніятором д-ром Нестором Нижан- ківським пані Іванна показала кра щі зразки наших композиторів. Культура її інтерпретації, краска її голосу змели упередження, що могли існувати. Чигаю вирізки з рецензіями, що появились у то дішній польській пресі. Це одне суцільне признання для україн ської музики та для співачки, що взяла на себе це завдання. Здавалось, що перед нею про стелиться тепер шлях інтенсивної мистецької праці. Та нежданні удари долі перервали її. Спершу перешкодила в мистецькому роз витку недуга, а потім перервала його смерть чоловіка. Довелось подумати про музику вже, як дже рело заробітку. І пані Іванна стала
Page load link
Go to Top