Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
“НАШЕ ЖИТТЯ”, ВЕРЕСЕНЬ 201 3 WWW. UNWLA.ORG 19 арешту Леге нди Зеня перебралася жити до родини директора школи (2 квартали від шко - ли), а наступного дня німецька поліція обсту - пила школу, арештувала директора (його дру - жина з дружиною Легенди були в селі) і так мучили, що він збожеволів. В тому ж році Зеня познай омилася на одному зв ’ язковому місці зі своїм майбутнім чоловіком Ро маном. Одного разу, коли Роман відвідував своїх батьків, знайшовся зрадник, який викрив мешкання на вулиці Пекарській, де жив Роман з двома друзями. Ґ естапо прий - шло вночі, арештувало одног о друга. Повер - таючись від батьків, Роман зайшов до школи, де Зеня працювала, провадивши кухнею, що мала підгодовувати учнів у трьох школах, бо в місті був голод. Вона отримувала харчі від міської управи, а кухарка варила. У міській управі працювали україн ці - патріоти і видава - ли харчів більше, тому Зеня мала змогу під - годовувати упівців також, які голодні прихо - дили з лісу з завданнями. Роман зайшов до неї і вона його зразу ж попередила, що він не може йти до мешкання, бо воно під контролем гестапо. Так він і врятувався. При кінці 1943 року зв ’ язкова Цент - раль ного Проводу ОУН Люба Комар ( опісля Прокоп ) , мусила відійти в глибоке підпілля і Зені передали Центральний Зв ’ язок. Вона була перевантажена обов ’ язками : в нормальному житті вчилася на фармацевтичному факуль те - ті, а вільний час віддавала боротьбі за Україну. У цей час німецька влада в им агала від студен - тів фармації обов ’ язково працювати кілька го - дин денно в аптеці, щоби набиратися досвіду . Зеню направили до Центральної аптеки, д е ліки готувалися для л ікарень у великих кіль - костях . Вранці на факультеті, пополудні в ап - теці, а вечорами на підпільній роботі. Ап тека стала прекрасним місцем для зв'язкі в, тому що зв'язкові приходили ніби - то зaдля замовлення ліків. Директор аптеки був патріотом і прик - ривав її перед другими працівниками (багато ліків та різних бандажів Зеня могла переда - вати для УПА). Наближався 1944 рік , а разом з ним наближався фронт і совєтська загроза. Люди масово виїздили на Захід. Організація ретель - но готувалася до совєтської дійсності. Зеня на Львівщині готувала “ мертві пункти ” з краю лісів, в садах та хатах довірених селян для членів ОУН, щоби під час відступу фронту все було заморожено, а після війни по тих пунктах знову себе могли б відшукати чле ни органі за - ції, нав ’ язувати зв ’ язки і відновлювати працю проти совєтської влади. Ї ї наречений Роман Бігун, військовик, був обласним військовим референтом Львів - ської області, тож переважно був у лісі, при - ходив до Львова тільки для повідомлень та контак тів. Вони рідко бачилися і вирішили одружитися, бо були майже впевнені, що і так, напевно, загинуть, бо г естапо пожвавило свою працю, почастішали арешти і кожний крок вимагав великої обережності. Прийшов час вінчання – 17 квітня 1944 р . , другий день Велик одних Свят. Вони не могли його відбути, як всі люди, голосно в церкві з запрошенням приятелів, з родиною. Вибрали священика, в якого діти і зяті були в ОУН. Отець Гайовський з Шоломиї біля Льво - ва запросив наречених, їх свідків і цілий е с - корт хлопців зі с корострілами, які мали всіх охороняти, до каплиці на цвинтар за селом. Навколо горіли села. Це знущала с я над нашою землею польська Армія Крайова, німецьке ґ ес - та по, узбеки, що від совєтів пішли служити німцям , і подекуди совєтська партизанка, яку з літакі в с кидали парашутами , щоби н ищити УПА. Зеня з Романом висповідалися і присту - пили до шлюбу. При наближенні фронту молоде под - руж жя виїхал о в Карпати. Роман важк о захво - рів, ночуючи на сирій землі під дощем та в холоді, на запалення легень та сильне запа - лення шлунку. Лікар дав медицину, застрики і наказав, що робити. Практика в аптеці допо - могла і Зеня заступила лікар я в догляді за чоловіком. Але в Карпатах потрібні були силь - ні та здорові люди, бо хворі були тягарем. Тому лікар повідомив про хворобу Ром ана Про від ОУН і вони дістали наказ виїхати до Брат ислави (Словаччина), як тільки г арячка трохи спаде. БРАТИСЛАВА Прибувши до Словаччи ни з пригодами по дорозі через сильні бомбардирування у Брати слав і подружжя Бігунів зголосилися до Тимчасов ого Пров о д у Закордонних Частин ОУН . Там вони не полишали праці в ОУН. Зен я при машинці, Роман нав’язав контакт з міністром словацького уряду та виклопотав дозвіл побуту для членів ОУН в Братиславі . В уйко Зені, колишній польовий священ ик УСС , що про жив ав у Братиславі в монастирі , допоміг їм розміститися в парафі я льному домі греко - католицької парафії. Скоро народився си ночок Богдан - Зино вій, якого вони похрестили у греко - католиць кій церкві і на початку лютого пе - реїхали останнім транспортом з рештою чле -
Page load link
Go to Top