Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
РІК XXVII. БЕРЕЗЕН Ь,1970 Ч. З Ой весно-красно, що ти нам винесла? Ой винесла тепло і д о б р еє літечко, Малим дітям кучечки бити, А старим дідам раду радити, А старим бабам посидіннєчко, А господарям поле орати, А молодим господиням кросенця ткати, А молодцям і дівонькам та й погуляти. Дідам радити, пиво варити, А к яку дню ? К Великодню. Веснянка. Записав О. Андрієвський Із збірника „Ігри та пісні" Українська Церква В останньому часі багато писалось у нашій пресі про хвилю релігійних переслідувань, яка перекочується нашими рідними землями. Не маємо заміру тут ще раз повторювати загально відомі ві сті, хоч і вважаємо, що це не є справа, про яку можна б цілковито забути. Хотілося б на цьому місці лиш звернути увагу читачів на те, що ко муністичний режим після 50-ти років панування, після 50-ти років посиленої антирелігійної про паганди, всетаки уважає, що релігійність, головно в українському народі, є надто сильна, щоб про минути її мовчанкою. Релігійна практика не обме жується лиш до людей старшої генерації, які може ще змалку звикли до церковної обрядовості. Офіційний орган Радянської Армії нарікає, що багато молодих вояків виконують релігійні прак тики. їх важко приловити і покарати, бо їхні офі цери співчувають з ними і прикривають їхні „про вини". Це ж наявний доказ, що релігійне відчуван ня живе також і посеред молоді. Якщо можна б було довідатися правди, ми ствердили б ще раз, що заслуга у тому головно українських матерів. Це вони засівають у дитячих душах насіння не лиш релігійних, а й національних почувань. Майже у ніякому народі Церква не є так тісно пов’язана з національною свідомістю, як в укра їнському. Протягом цілої нашої історії Церква бу ла тим чинником, що сприяв збереженню націо нальної окремішності. Питомий український об ряд, що витворився задовольняючи потреби укра їнського населення, зміцнював почуття єдности національної та релігійної приналежности. Цей обряд зберігся також і у тій частині українського народу, яка визнала зверхність Папи Римського. Приналежність до українського обряду дала опо ру нашим першим поселенцям у Америці й допо могла їм у збереженню національної ідентичності. В час Великодня, з його питомими обрядови ми торжествами, нам варто б застановитись над тим тісним зв’язком української церковної і на ціональної ідентичності. Москва, свідома цього зв’язку, старається його за всяку ціну знищити. У вільних країнах небезпека чигає з іншої сторо ни. Свобода і толерантність можуть довести де кого до байдужності. До цього не сміємо допу стити. У Великодній час обнови, обновім і серед нашого оточення прив’язання до Української Церкви, її обрядів, її національного значення. НАШЕ ЖИТТЯ — БЕРЕЗЕНЬ, 1970 1
Page load link
Go to Top