Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
РІК XXV. ГРУДЕНЬ, 1968 Ч. 11. Марія К осовичева: С в я т -В еч ір н ь о ю п о р о ю Радість преблага, пречиста З-над Вифлеєму - міста В небесах пливе горою Свят - вечірньою норою. І з-поміж зір крізь .синь безкраю Миротворний подих раю До людей на землю лине — До .кожніської хатини. У блаженному настрої До світлиці затишної Старші йдуть, спішаться діти, Щоб Різдвом святим радіти. ПрО'С'Куру з солодким медом Р оздає всім попереду Батько . . . І потому мати Просить до1 стола зближатись. До вечері всі посполу Засідають коло' столу І б>ажає кожен долі Кожному 'В родиннім КОЛІ. Шарудить дідух. І сіно Аром атно', «'віто®і йно- Пахне ... І парують страви Запашним теплом ласкавим. Гомонять і мчать до стелі Лунко КОЛЯДИ 'Веселі, Мов єднаються в Свят - Вечір Вічні і дочасні речі. Круг ялинки в’ються співи Про дитя Марії Діви, Про Месію -— Слово- Боже, Що- неправду переможе. Щоб у світі 'Справедливість Володіла! Щоб щасливі В гаразді жили й у славі Люди добрі, нелукаві. Свят - Вечірною порою Йде дрімота з колядою ... В калачЬ згадає свічка. Тихне світ ... Різдвяна Нічка. Із збірки „Горстка променів" НАШЕ ЖИТТЯ — ГРУДЕНЬ, 1968 Зогріймо наші душі Проминув рік багатьох сподівань. Вже сама його назва — Міжнроднього Року Прав Людини — включала в собі світлу думку. Все те, що випливає з Деклярації Прав Людини —- право на свобідну думку й її вислів, право на працю й освіту, право на розвиток людської особовости — віджило в чи сленних святкуваннях та конференціях. Великих осягів цей рік не приніс. На Конфе ренції Прав Людини в Тегерані у квітні 1968 р. ми усвідомили собі, яке безправне становище на роду, що його існування чи розвиток не входить у пляни великих потуг. Таке саме розчарування пережили наші земляки поза залізною заслоною. Михайло Осадчий, один із 20 ,,злочинців" питається у книжці Вячеслава Чорновола ,,Лихо з розуму", в чому його провина, коли він діє згідно з арт. 19 Деклярації Прав Людини? Чому засудили його за те, коли УРСР цю Деклярацію підписала? Але ми вдячні Міжнародньому Рокові Прав Лю дини за те, що він приніс нам цю свідомість. Це теж матиме своє значення у нашій боротьбі. Бо сприйняти й оцінити світле гасло людського духа — це одне, але знайти для нього застосування в жит ті — це друге. І того теж треба солідно й наполег ливо вчитись. Та тепер настає для нас нова світла хвилина. Готуємось до свят Різдва Христового в наших сер цях, наших родинах, у нашій громаді. Незабаром почуємо світле слово Божої любови, що опромінить своїм теплом усіх —- багатих і вбогих, вільних і рабів, державних і недержавних. І в цьому світлі зогріємо наші душі. Забудемо про перегороди правил і законів, про суворий поділ на державних і бездержавних. У силі Божого духа знайдемо свою вартість. Бо хоч нам відмовлено різного, проте ми багаті! Наші народні звичаї й об ряди — це великий скарб, що його залишили нам наші предки. Коли зрозуміємо їх суть, коли вгли бимось у їх зміст, тоді наші свята стануть цінним єднанням із Богом і своїм народом. Бо в них є ве лика сила віковічного символу, полум’я глибокої віри і тепло родинної любови. А цього наша душа потребує. 1
Page load link
Go to Top