Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Софія Наумович ** „Сальон“ роївся від малярської братії, відвідувачів, протекторів, гарних дам. — Поглянте на „Жана й Жа- да“, цих двох дітваків, які панна Башкірцева показує в своїй кар тині! Вульгарні обличчя цих си нів передмістя можуть задоволити найсуворіших реалістів! Навіть за великі їх черевики мають вигляд каналій . . . -— Але ж авторка цих прос- тацтв, чий талант стверджується так живо, без найменшого зусил ля приподобатися, — це молода дівчина з найвищих кол аристо кратії, дуже люблена в світовому товаристві й призвичаєна до еле- ганції! Дивний смак! На виставі була теж „Парижан- Згідно зі статистичними дани ми, найкращі висліди дають інве стиції розраховані на довший протяг часу і тому не є вказано інвестувати в стаках грошей, що можуть нам бути потрібні в недалекому майбутньому. Інве. стиції — це наймолодша ділянка економічного життя капіталістич них країн і для її використання треба нам спеціяльного підготу вання. Американські жінки ство рили різні інвестиційні клюби, де запізнаються з цими справами та стараються придбати зиски зі свого капіталу. Маємо вже й українські інвестиційні клюби, а секретарем одного з них є актив на Союзянка — п-ні мґр. Ірина Падох. Вірю, що ми, українські жінки, зуміємо зрозуміти і вжитися в нову для нас економічну систему цієї країни. Тільки тоді збудує мо економічно сильну родину, а тим самим здорову фінансово су спільність, а з такою в світі все рахуються. ка“, „Портрет князя К“. (якому Муся таки винагородила відмову в театрі) і „Краєвид", але най більше гурмились відвідувачі коло „Віча“. — Вона працює, наче б хотіла зробити фортуну своїми картина ми! — І який контраст! Вихована найкращими гувернантками з різ них країн, живе в багатому ото ченні, буває на двірських балях і має замилування в цій особливій погані, у цих вульґарностях, які можна зустріти тільки по відда лених передмістях! — І якраз „Віче“ інтересне в цьому відношенні: тут саме діти з найнижчих прошарків суспіль ства, що виходять зі своїх нуж денних хиж вулиці Бремон’є. їх очі вузькі, наче заспані, або зліп лені брудом, обличчя бліді, ане мічні, а в них якась дивна хитрість, коли вони слухають старшого, що показує їм якусь нікчемну за бавку. Від цієї знаменито розстав леної групи відірвалася тільки дів чина, вся загорнена в темний фар тух, що відходить у напрямі сво го темного дому. — Я не знаходжу в цьому сюже ті нічого, що промовляло б до ду ші, до серця, що натякало б бо дай на якусь поезію дитинства, а проте. . . А проте вона має я- кусь дивну, притягальну силу . .. Гляньте, з цілої вистави найбіль ше публіки збірає саме ця вуль гарна картина . . . — Хто вона, ця авторка? — Якась чужинка. Молоденька й незвичайно граційна, з доброго дому, багата. Та не зважаючи на те, виявляє незвичайну працьо витість і повагу до мистецтва. Кри тика ворожить їй небувалу славу, а Бастієн-Лєпаж просто захопле ний нею. Прирівнює її до Анрієти Бравн і Рози Бонер. Минулого ро ку дістала була відзначення на Па ризькій виставі, а цього року в Ніцці, де Францію репрезентува ли такі імена, як Кабанель, (Бур- геро, Ебер, Бастієн-Лєпаж, Булян- же, Робер-Флері, Лефевр і інші. Панна Башкірцева дістала там на городу за своїх „Жана й Ж ака“ — двох „ґаменів", що йдуть до школи, тримаючись за руки, стар ший із листочком у роті, молодший розглядається довкола й дається вести братові . . . Та зрештою са мі бачите — надзвичайна картина! — І надзвичайні успіхи такої молодої дівчини! Скільки ж їй ро ків, двадцять? — Двадцятьтри, але виглядає молодше й яка ж красуня! Вона напевне дістане тепер медалю! — Глядіть, якраз до неї підво дить Робер-Флері нашу національ ну славу — Бастієн-Лєпажа! . . . ❖ ❖ —- Дозвольте мені, скласти вам мадмуазель Башкірцева, — мою найглибшу пошану й подив за ва ші досягнення — і Бастієн Лєпаж, невисокий, худорлявий молодець низько склонився перед Мусею. — Мої досягнення? Які ж во ни нікчемні супроти ваших, месіє Лєпаж. Та, якщо я й справді до билася яких успіхів, то тільки зав дяки вам . . . — Мені? Якже це? Ми тільки- що познайомились . . . — Так, це правда, але ваші кар тини я знаю вже віддавна й вони мене штовхнули на шлях цього справжнього реалізму, якого так недолюблює публіка . . . Тільки я більше ціню вас одного, як усю публіку, -—- випалила Муся й зра зу ж залилася румянцем, налякав шись своєї непотрібної щирості. Але їй з допомогою прийшла так товна мати, яка на цій же канапі, розмовляла з Робер-Флері. — Так, це правда -— сказала вона спокійно. — На всіх вистав 4 НАШЕ ЖИТТЯ — ВЕРЕСЕНЬ, 161 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top