Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Ірина Шуварська Irene Shuvarska, the Ukrainian author, an adept poet and prose-writer. Письменниця Ірина Шуварська Задалеко перед тим аніж я пі знала п-ні Ірину Шумилович осо бисто, а вже звернула увагу на її друковані твори, підписувані — Ірина Шуварська. Письменниця —- це завжди великий здобуток у культуру народу, тож я дбайливо перечитувала, досяжні мені, поезії та новелі й тішилась, що ця жінка не знеохочується непригожими V- мовинами тіраці наших мистців. У моїм розумінні імистця пізнати по йото відношенні до людини, до природи і до всього надземського, до се>бе самого і до других. Фізич на відмінність жінки, що Богом і природою «призначена бути маті рно, дає їй дар особливо відчувати життя, якусь глибшу душевну чут ливість. Вона притаманна у вели кій мірі І. Шуварській. — „Плащ ізсунувся із пліч сві танку, день, немов лицар свою коханку за рученьку веде". — Або: „Гук дзвону росу струшував із трав". — Знову, відгомоном з Лесі Українки, чисто жіноче: — ,,І Так хотілось би, щоб радість та моя наповнила сумні, пригноблені серця". :— Всі виривки це по- чатки 1952 р. Пізніше особисте відходить на друге місце. — „Пре красна тиха ніч, і я до рана стяну- «ий чар твій, тут у тіні ґрат, тужи тиму до' ран, що від болючих втраУ*. Поетка з покоління, що пере терпіло жахіття другої світової війни, де створювались ситуації, здавалось, 'безвихідні, і звідсіль, мабуть, це сердечне розуміння всього надземського, Божого. — „Нехай далечини забуду непри томні співи. Я помолюсь". -— „До лоні Божих рук простерті в світ". І. Шуварська вміє явища при роди викривати поетичними висло вами, володіє вишукано нашою мовою, хоча щойно 1945 р. ввій шла в український 'світ і тільки по матері українка. Виросла і ходила до шкіл у Берліні, столиці Німеч чини. Подібно, як письменниця Катря Гриневичева, вже дорослою вчилася рідної мови і подібно, як та, вкпещує та леліє цей наш скарб. — - ,,А я ішла у край незнаний, я всюди гість, і все нежданий". - — „На обрії давно стопилось тихе сонце... Тебе нема, лиш туга в зо лотій коронці" — „І все забувши я іду росою, захоплена наявністю святою. .Молись, душе! Твій біль і рай горить11. — Може трохи- H 2 взір Олени Те ліги: — „Не плач, — молись! — чекай,... найкрашогс налито нам вина і ми будем жи ги!1' або: „Зірок не кликала з небес, за місяцем не оглядалась, бож бачи ла лиш тебе". — „Ніхто не знає, що чиєсь життя вяне, що на схо дах відчай забуте привіта“. — Осінь. — „Берези ждуть від вітр поцілунків, за провів неба відліта ють птахи. Я не сама". — „Бли скавицею серце у рай твій упаде, — листок розірваний, — любов, розмови, 'біль". (1954-56 pp.)- Душа поетки переповнена чут тям, а. розум вибирає скупчених виразів, майже ляконічних. Сила ї. Шуварської в поетичній творчост покищо лежить у ліриці. — „На гілках смереки мир І сніг сльозами... У вечір найсвятіший ти зі мною, — далеко світ“. (Різдвяне> З кінцем грудня 1953 р. відбув ся Літературний Вечір 1. Шувар ської в Літ.-Мистецькому Клюбі в Ню Йорку. Відомий критик і зна вець нашого письменства др. Лука Луці© звітував у „Свободі", ще авторка має дійсний літературний талант і що треба подивляти красу поетичних висловів і багатство мо ви. В дискусії зазначувано, що ав торці краще вдаються вірші, як новелі. Др. Луців слушно завва жував, що „завчасно радити ав торці писати тільки поезії, бо- її цікавлять такі проблеми, які не вміщаються в ліричних віршах. іНовеля вимагає великого ляконіз- му слова й ще більшого конструк тивізму в композиції". З приводу пєси „Нелюдська комедія" др. Лу ців за значу є: „Читач повинен при йти до тієї самої синтетичної дум ки, яка зродилася в голові авторки враз із задумом написати твір.. Солідні'сть авторчиної постави до літературної праці може 'бути за порукою, що вона й надалі буде наполегливо працювати над со бою і не заведе покладених на неї надій, бо має безперечний та лант". Др. Луців закінчив: „Літе ратура, як кожне інше мистецтво, помагає пізнавати життя й одно часно помагає людині нести »жит- тя тяготу«, як каже Ів. Франко" Коли я вперше відвідала п-во Шумиловичів, вони животіли на
Page load link
Go to Top