Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Синичка (Закінчення) Всім захотілося рухатися, по грітися на сонечку. Замість сні гу почала капати водичка: кап- кап, дзіюр-дзюр! І краплинки стрівалися із краплинками, р а діли, гомоніли', бігли навздогін по ©сьому лі'су, дзюркотячи й смігочися: Це ж весна! Ми, струмки, Ми весняні дітки, Ми дзюрчим, ми біжим, Всіх збудити спішим. Сповістити весь ліс, У долину і скрізь, Що синичка співа, Що біжить вже весна! Заміість високих кучугур, зя- вилися великі проізорі калюжі. Дерева прокидалися від холод ного зимового снігу і загляда ли в калюжі. — Ой, як ая гола і негарна! — жахнулася молода беізка. — Краще б я не прокидалася. Та вона почула, як всередині її вже просякають весняні соки і на вітках наливають бруньки. По снігу забігали весняні ко машки ііі, навіть, торішні мете ки прокинулись. Що їж було робити зимі? 1 сонечко сяло, і струмки дзюрчали, і, навіть, вітри від рук відбилися — не хотіли вже сердито дути, а почали гратися з деревами та струмками і самі стали теплі й лагідні. Махнула зима рукою, зарипіла вночі во станнє, та й подалася на північ. 1 івіже ©сі знали, що скоро при біжить .весна, і поспішали швидше прибратися. Струмки умивали зеїмлю, вона вкрива лася зеленого травиїцею, зацві тали перші квіти, набухали бруньки на дереівах і1 летіли до дому пташки. — Ти жива., маленька? — ве село геяьготііли гуси. — Ти не замерзла, крихітко? — курликали журавлі. ■— От і ми дома. — А коли у маленької береїзіки вже так розпустилися листки, що. на них могли помі ститися крапельки роси і з них можна було нашитися', — тоді прилетів соловей. Соловей співав найкраще від усіх у лісі, всі пташки замовка ли, коли він співав, і перша йо го пісня завжди була про дале ку мандрівку, про теплі розкіш ні гаї з над'з®ича)йними квітами, золотими плодами, і всі дерева слухали, і пташки слухали, і ма ленька синичка слухала, і зга дували люту зиму, вітри, кучу гури снігу. Може 'й справді кра ще відлітати туди? А як же тоді рідна березка і рідний старий дуб, і лісова яблунька? І старий дуб ніби знав, про що думає синичка, і лагідно пробурмотів: —- А зиму все ж таки ти про гнала, і про весну перша заспі вала. І це почув соловей. І друга йото пі'оня була про рідні ліси, які в сто' разів краще найроз- кішніших південних садів, і ця пісня ще була хвалою малень кій, веселій, сміливій пташці, що лишалася дома. СИНИЧЦІ З р о б и л о с я СОрОіМЯО, воїна щось зацвірінькала і до неї приєдналися друга і третя і четверта птичка — вони цві рінькали, що тепер весна, всім добре і радісно. І не треб'а ду мати про сніги і холоди. І тоді заспівали всі весняну радісну пісню. Лііс увесь шумі®, і струмки го моніли, і хоч найкраще від усіх спіівае соловей, в радісному лі совому хорі чути було і ніжний спів маленької синички. Оксана Іваненко ЧОВНИКИ ПУСКАЮ Човники пускаю З берега Дунаю. Із паперу по ріці Пливуть човники оці. Шкода тільки що на кожний Сісти людям тут не можна. Пропливли б ми з краю в край На човнах увесь Дунай. От як виросту — тоді Сяду в справжні кораблі. На чолі матросів стану, Українським капітаном! ■Петро Кіізко КОТИК-МУРЧИК Котик-Мурчик Мій голубчик. . . Він у двох зо мною, Як риба з іводою. Кашку смачненьку В мисочку новеньку Матуся поклали На снідання дали. Я ту кашку виїдав, Котик мисочку лизав. Коли б мама теє знали, Були б котика нагнали. А тим часом він наївся, Коло мене умостився, Стиха казочку муркоче, А я слухаю охоче. Колодяжинська ВЕСНА Та це ж весна, Бо тане сніг, — Дивись струмок З гори побіг. Шумить вода, Ламає все: Весна іде, тепло несе! Шумить, гуде Веселий гай І гомонить: Вставай, вставай! Ростане сніг, Зима мине, Земля кругом Цвісти почне. Дітей малих веселий рій Посуне з хат на луг мерщій. Радіє все, співає все: Весна, іде, тепло несе!
Page load link
Go to Top