Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
НЕ ЗАБУДЬ! Ще малий, але ж сміливець! - сам біжить у гай... Ти, мій хлопче, українець - те запам’ятай. Ще мала, а по барвінок вже ходила в гай... Ти, дівчатко, українка - теж не -забувай. Вирина стежина рідна з теплої трави... Мати наша - Україна, не забудьте ви! В. ТЕРЕН БАБУСЯ Ти тільки вслухайся: бабуся!... бабунечка!... бабусенька!... Яке ніжне, красиве, лагідне, пестливе й тепле слово! А чому? А тому, що бабуся - це мамина або татова мама, отже, вона: - прожила на світі удвічі більше твоїх мами чи тата, бо вона - їхня мама; - бачила в житті удвічі більше твоїх мами чи тата, бо вона - їхня мама; - і ти, мабуть, удвічі дорожчий для неї, бо ти - дитина її дитини; - бо ти - її онучатко, дівчатко чи хлоп’ятко; - бо ти - її пташенятко, ластів’ятко, голуб’ятко, нехай іноді навіть - і телятко чи поро сятко - але ти - її дитиночка-кровиночка. Бо правду кажуть у народі: - Діти - це діти, а справжні діти - це онуки! Леонід ГЛІБОВ Н. Ф. Скрипченко, О. Я. Савченко. Читанка. Київ „Освіта” 1998 34 “НАШЕ ЖИТТЯ”, ЛИСТОПАД 2004 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top