Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
ВІДІЙШЛИ У ВІЧНІСТЬ ПОДЗВІННЯ БЛ. П. СТЕФАНІЇ ХОМІ Кожний з нас приходить на світ з певним завданням, відомим тільки Всевишньому Творцеві. Сповнивши його, переступаємо межу вічности. Нам здається, що відходять несподівано. Глибока мудрість вчить нас: „На цьому світі маємо працювати так, якби ми мали вічно жити, а жити так, щоби кожної хвилини ми могли відійти”. Несподівано для нас всіх відійшла Стефанія Хома. Кож ного року у третій день різд вяних Свят я із сестрою Лю бою вітали Стефу з днем її янгола. Цього року, не застав ши її вдома, ми зателефону вали до неї 2 січня. Висловили іменинові і новорічні побажан ня, розпитали про здоров’я та тішилися, що вона вже краще почувається, бо останнім ча сом була хвора. Стефа тіши лася, що може вже ходити до церкви св. Йосафата в Пармі, жаліла, що не може ще працю вати на „бінґо” та робити вареники, допомагаючи у цей спосіб церкві і школі. Не знали ми тоді, що це наша остання розмова. Увечері 7 січня 2004 р. прийшла сумна вістка від най старшої дочки: „Мама помер ла”. Відійшла тихо, сама вдо ма, так, як скромно і тихо провела життя. Народилася Стефанія 5 березня 1926 р. в Немирові в родині Теклі і Семена Стеця- ків. 1944 р. молодою дівчиною залишила батьків і зі старшим братом Андрієм і його роди ною подалася в воєнну манд рівку. Ми зустрілися вперше після закінчення війни 1945 р. у таборі переселенців в Карл- фельді біля Мюнхену в Німеч чині. Від того часу стали близькими приятельками на все життя. Навчалися в серед ній школі, стали пластунками 4 Куреня юначок ім. Княгині Ольги. Почали велику пласто ву гру ’’Для тебе, рідний краю наш, для тебе, наш народе”, Із перенесенням табору пересе ленців до Мітенвальду стали ученицями вищих учитель ських курсів, перейшли до старшого пластунства, брали участь в організуванні нового куреня „Буриверхи” та почали виховну працю в Пласті. Були ми молодими, все цікавило нас. Стефа брала активну участь у влаштуванні Ювілей ної міжкрайової зустрічі Плас ту. Наш курінь виконував обов’язки першої допомоги. Щойно тоді я зрозуміла Стефу: вона дуже тужила за батьками, родиною рідним краєм, меш кала з родиною брата. Згодом одружилася з командиром УПА Карлом-Володимиром Хомою. Подружжя поселилося у Клівленді. Народилися діти - Зеня, Ірина і Христя. 1967 р. Стефа допомагала організува ти Пластову станицю, стала першою кошовою. Від дня створення 12-го Відділу СУА стала його членкою та віддано для нього працювала. Дбайли во виховувала дочок, навча ючи їх любови до свого наро ду. Після втрати чоловіка Сте фа далі працювала для родини і громади. Ніколи не нарікала на труднощі, допомагала роди ні в Україні та всім, кому мог ла. Громада нашої околиці зна ла і шанувала Стефанію Хому. Відпровадити Стефанію в останню дорогу прийшли приятелі, пластуни, союзянки. У катедрі св. Йосафата о. Андрій Гамовський відслужив похоронні відправи. Похована бл. п. Стефа на цвинтарі свв. Петра і Павла по руч могили чоловіка Володи мира, біля могил воїнів УПА. Просимо Всевишнього улегшити біль її родини. „Тихо спи, Стефаніє, без тривог, з нами Бог”. Вічна Тобі пам’ять! Оксана Бережницька.
Page load link
Go to Top