Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
темою, дещо так як це описував ще Ігор Кос- тецький чи Юджін Йонеско у 1940-их pp. Подібно можна прочитати (себто зрозу міти, інтерпретувати у сьогоднішньому значен ні) також і п’єсу „Маринований аристократ”. П’єсу поставив „Молодий театр” в Києві 2004 р. головну ролю грав Олексій Вертинський, а режисером був Станіслав Мойсеєв. ’’Аристок рат” також досить відважно зриває нормальний спосіб розповіді і опису героїв. Тут виявлена увага до конфлікту між людськими мріями, уявою про себе і реальністю. Це підкреслено на двох рівнях: розчаруванням українського актора, Бориса, який виїхав до Англії, де працює як слуга, та старенькою парою, яка живе вже в іншій реальності і схильна її „грати” згідно зі своєю уявою та Борисовими сценічними інструк ціями. Це майже піранделівське перенесення чи й перевтілення, прикрашене сатиричними сце нами. Рівночасно там також сатира на сучасну проблему української еміграції за грошима: це дружина висилає чоловіка-актора з Києва до Англії. Це вона вимагає грошей на свої забаганки, а він змушений сприймати різні приниження, заробляючи для неї, замість в Києві грати свою вимріяну ролю Мазепи. Коли він остаточно вирішує повернутися в Україну його вбивають і замариновують. Ірена Коваль у своїй творчості викорис товує багато постмодерністичних грайливих елементів, які не раз дивують, заскочують чи тача чи глядача. Авторка деконстуює людські відношення та й саму людину (чи це Толстого, чи Аристократа), оголює її зовнішньо, щоби виявити її внутрішні самозаперечення. Саме цим грайливим стилем, ніби жартами-сатирою, ніби заграванням, випливають наверх серйозні теми про життя та людей. Не раз це виявляє також і певну абсурдність такої життєвої гри. Через засіб перебільшення - чи це героя, чи його прикмет, чи його проголошених „правд” та принципів, авторка ставить їх під мікроскоп і показує нам, які вони насправді. Авторка не тільки зосереджена на власній творчості, але дуже цікавиться всіма аспектами українського театру. Відчуваючи різні підходи до драматургії в Україні і на Заході, вона зорганізувала кількаденну майстерню для драматургів України, на яку запросила кількох відомих режисерів з Англії для обміну думок. Мабуть, частинно завдяки проживанню Ірени Коваль у різних країнах, вона є автором, який на своїй творчості виявляє відбитку кількох континентів. В її творах бачимо дещо з традиції зосереджень на звичайні життєві ситуації, як це представляє англієць Гарольд Пінтер, і гостроту повторних тем у п’єсах американця Едварда Албі, і грайливість діялогів Ігоря Костецького, і увагу до ролі жінки у подружжі, як це зма льовувала у своїх п’єсах Людмила Коваленко. Костецький і Коваленко - це перші українські драматурги-постмодерністи з 1946-48 pp. Сьо годні Ірена Коваль також у драмі пристосовує свій непостмодернізм, або пост-постмодернізм. Степан ЧАРНЕЦЬКИЙ СМЕРЕКА Я знав колись твій рід... На схилах Чорногори, Де в хмарах сплять громи, орлів де вітчина, Стоять твоїх сестриць великі, темні бори. Над ними ходить ніч, сон, зорі, тишина... Там вирвали тебе із рідної оселі, В чужий віддали світ - далеко від сестер; Веліли нидіти в глухій, міській пустелі Та тінню прикривать брудний, обдертий сквер. І знаю я, що все в нічну глибоку пору Знімаєш болісно зчорнілі рамена І думи шлеш свої у Чорногору, Де в хмарах сплять громи, орлів де вітчина... 8 “НАШЕ ЖИТТЯ”, ГРУДЕНЬ 2004 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top