Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
ці цікавого Андріївського Вечора. В січні 1944 року склала півдипломові іспити, і від лютого до травня відбувала практику в маєтку Викоти Самбірщина, де пережила щасливо напад польсько-большевицької партизанки. Коли маєток евакуйовано, я опинилася в Щавнику, звідки в червні і липні доїжджала до Криниці на працю в У.Д.К. у відділі контролі під ке рівництвом д-ра Питляра. На Зелені Свята відбула дуже трудну і небезпечну подорож до Угринова, що був уже у підфронтовій смузі. В серпні виїхала на Словаччину. Тоді на звер нення Окружного Проводу УПА, я навчила конден сувати молоко, яке доставлялося у пляшках з лемо- нади, сотні, що перебувала в лісах коло Василева. 40 літрів молока денно відпаровувалося до около 2 літ рів. Свіже молоко через горяч скисало. Також дала поради як переховувати запаси муки, свіжого м’яса і т.п., щоб не псувалися. Впродовж дій була активна в спорті, належала до К.Л.К. Брала участь у Запорізьких Ігрищах в Мін- хені, біг 100 м., штовхання кулею і мет диском. Грала в дружині відбиванки, яка здобула перше місце між українськими жіночими таборовими дружинами. На початку зими 1947 р. замешкала з родиною на оселі Ґанґгофер в Реґенсбурзі. Дальше була активна в КЛК, доїжджаючи на змагання. В 1948 р. аж до виїз ду до Америки, вчила дівчат руханки і ручних робіт в гімназії. Належала до ІМКА/ІВКА, яка оплачувала ті програми. Брала участь у вишколах і таборах. Була секретаркою в ОУЖ і активною в Комітетах імпрез і виставок. В 1949 р. 13-го червня прибула до Нью-Йорку, де працювала в фабриці бісквітів, на домашній пра ці, а літом у горах в готелі. З переконанням, що не треба творити нових жіночих організацій, а вступати до СУА, я стала членкою 64-го Відділу. Була деле гована до Окружної тоді ще Ради, спершу як сек ретарка, а потім як організаційна реф. Я побачила аномалію дій Окружних Рад і Діючих по округах Заступниць Голови СУА, і постановила це унорму вати. Я стала організаційною референткою Головної Управи. В той час Організація перейшла з дво-на триступневу і постала сітка молодечих Відділів. Дальше я стала господарською референткою, пода вала приписи до ’’Нашого Життя” і продовжувала розпочаті курси-покази з підкресленням наших об рядових традицій. Від дитинства я мріяла вчити, пе редавати набуте знання. Я щаслива, що мені вдалося запалити іскру любови до нашої української кулі нарної обрядової культури, та заохотити до даль шого її плекання молоде, роджене і виховане поза Рідним Краєм, покоління. Працювала при виданні куховарської книжки 3. Терлецької, служила припи сами і порадами 12-тому Відділові при видаванні кух. книжок. В січні 1959 р. переїхала до Клівленду і зразу включилася у працю 33-го Відділу СУА. Була на різних становищах і кількакратно головою Відді лу і Округи. Працювала в Комітеті Побудови Пам’ят ника Лесі Українці, в Комітеті Українська Спадщина. Активно включилася у Виставки народнього мистецтва, народньої ноші і т.п. Придбала збірку виробів народнього мистецтва села Угринів на про тязі 150 років, понад 130 експонатів, які скаталогу- вала на відео тейп. Поза СУА працювала в Україн ських Злучених Організаціях, т-ві Інженерів, співпра цювала з молоддю Пласту, СУМА, Православним сестрицтвом і танцювальною групою ’’Каштан" по радами і поміччю при виготовлюванні костюмів. Те пер я активна при парафії св. Йосафата, в Сестриц- тві і т-ві Емеритів, а головним чином в Комітеті Будо ви Собору. Господь обдарував мене многими талантами, добрі батьки і виховники помогли їх розвинути, нав чили любити рідну Церкву і Народ та для них пра цювати. Скільки сил буду дальше працювати для добра переслідуваної української Церкви і понево леної Батьківщини. Іри н а М а р ія К а ш у б и н с ь ка ВИПИСКИ З МОГО ЖИТТЄПИСУ Я народилася в Лежахові коло Ярослава у чис ленній родині о. Івана Клюфаса і Марії з Тунів. Від так батько мій переїхав на парафію до містечка Ку ликів біля Львова. Там, уже в 7-миклясовій школі до велося мені з прикрістю пізнати, що я — дочка без державного народу. У цій модерній школі було мабуть 90 відсотків українських школярів, та 12 учителів поляків, а лиш одна учителька українка. Хоча це була т.зв. "утрак вістична” школа, то, не зважаючи на це, учителі про вадили всі лекції польською мовою. Учні мусіли ви вчати польські патріотичні пісні, брати участь у від- значуванні польських національних свят, проти чого ми діти протестували, а моєму батькові треба було "лагодити” справу. Тому з великим вдоволенням, на 14-му році жит тя я стала ученицею гімназії УПТ — Рідна Школа у Львові, про яку я так багато наслухалася від моєї Т ео до зія С ави ц ь ка старшої сестри, яка там дістала матуру. Після закін- 12 ’’НАШЕ ЖИТТЯ", ГРУДЕНЬ 1987 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top