Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Наше інтерв’ю Молода наукова сила Гарного соняшного дня під’їж джаємо до невеликого ясного бу динку в околиці Вашінґтону. На зелений травник лягає м’яка тінь. Ступаємо на вимощений хідник, що провадить до входових дверей. Хлоп’яча постать, що прикуцнула на травнику біля м’яча, враз ожи ває: — Мамо, вже приїхали! Отак привітали нас у садибі Зо рі і Осипа Ґріффо. Сам господар дому привіз нас автом із Вашінґ тону і нас, видно, тут дожидали. Бо ось тендітна постать господині дому появилась на порозі. Це — д-р Зоря Ясінчук-Ґріффо, співробітниця нашого журналу. Довгі роки переписуємось із нею — то в справі дописів, то зацікав лені її науковою працею. Аж ось уперше судилося нам зустрітись у її власному домі. На диво молодо вражає її по стать. Ця струнка, рухлива жінка є дружиною хеміка-дослідника і матір’ю двох дітей. Але вона є також науковцем, що має за собою низку наукових дослідів і наукові праці. Як це все далось їй осягну ти при такому молодому вигляді? Привітна господиня запрошує нас до вітальні. У світлі пополуд невого сонця вітає нас дбайливо влаштоване мешкання. Так приєм но в ньому гуторити при чашці ка ви! Ще й коли ваша співрозмов ниця так живо й безпосередньо оповідає. Її великі сірі очі промі нюють теплом. Часу в нас небагато. Треба тор кнутися найголовнішого, що хоті лось би знати. З листування вже дещо відоме. Наприклад, те, що Зоря Ясінчук народилася в Празі, де її батьки тоді студіювали. Ви ростала вона на Закарпатті. А з вибухом 2-ої світової війни роз почалась мандрівка, в якій завер шилося її дитинство і юність. За кінчивши у Фюссені гімназію, во на прибула в 1949 р. до Америки. Це самі тільки чисті факти. Але тепер вони заквітчуються різними деталями, що збагачують картину. Наприклад, Зоря розказує про свої шкільні роки в Мукачеві, єди ні, проведені на рідній землі. За любки вона брала участь у шкіль них виставах, а література й ми стецьке читання було її улюбле ним предметом. Можливо, що во на пішла б у дальших студіях по тій лінії. Але незабаром довелось піти до інших шкіл, а згодом і до німецької. Зміна викладової мови, вчителів, середовища — не сприяли тому нахилові. А може переважив тут вплив батька? Її батько природник, а мати -— лікарка. Це напевне по вернуло її увагу в бік стислих наук, питаємось. Та Зоря запере чує. В ті юні роки її розум шукав свого шляху, а уявою поринала вона в різні ділянки. Можливо, що батько або мати зуміли привабли во представити їй царину стислих наук. Та це була лиш заохота, а захоплення прийшло саме. І ось Зоря розказує про студії біології в Університеті св. Бона- вентури в Бофало, що їх закінчи ла „кум ляуде“ в 1952 р. Побіч ним предметом була хемія і подіб ним способом вона продовжувала дальші свої студії. У черговому році продовжувала студії в тих же галузях, а потім розпочалась пра ця над докторатом фізіології в У- ніверситеті Бофало. Це заверши лось у 1959 р. дисертацією на те му „Кардіоваскулярні впливи ад реналіну й нададреналіну“. Фахова й наукова праця розпо чалась зараз же по осягненні бака- лавреагу. У відділі біології того ж університету вона започаткувала лябораторію культури тканин, пра цюючи водночас теж над темою „Вплив позитивно та негативно йонізованого повітря на курячі блястодерми“. В 1953 р. прийняла становище асистента в Медичній Школі Університету Бофало. Там займалась вишколом студентів у лябораторії фізіології і мала на гляд над дослідною працею 4-ох медиків. Науковою працею того часу була тема „Вплив адреналіну та нададреналіну на зміни об’єму крови в мускулах, шкірі, печінці, стравоході, селезінці та нирках“. Врешті в pp. 1958-61 працювала, як науковий дослідник в Ме дичній школі ім. Вашінґтона у Ст. Луїс, Мизурі. І в тому часі прова дила дослідну наукову працю. А потім настала велика перерва. Це було тоді, коли прийшли Па світ її сини Гордій і Марко. Вісім років свого зрілого життя вона присвятила їх першим крокам. Правда, вона свідома, що її обо в’язки матері ніколи не кінчаться. Але хотілося оберегти їх перші роки і їх формування у дошкіль ному віці. Та й ще пам’ятала Зоря один свій обов’язок — прищепити дітям знання своєї рідної мови. Щоб та мова стала для них дійсно матірньою. А тепер діти вільно володіють нею. Гордій належить до Пласту і відвідує школу українознавства у Вашінґтоні. На цьому настояла мати. А батько бажає, щоб діти вчилися музики. І тут на переміну возять їх батько або мати на всі лекції або проби. І так у 1969 р. Зоря розпочала професійно-наукову працю. Вона вступила на однорічний вишкіл при Держ. Інститутах Здоров’я (g-rants associate). Цей вишкіл мав їй дати орієнтацію для відпо відальної адміністративної діяль ности в різних галузях державної праці. У програму вишколу вхо дило плянування міських цен трів здоров’я, досліджування й регуляція ліків, розгляд актуаль них суспільних проблем і деякі інші галузі здоровної господар ки ЗСА. Ці студії і досліди про водились у різних установах того роду, як Бюро Бюджету Прези дента, Міністерство Здоров’я, Шкільництва і Суспільної Опі- НАШЕ ЖИТТЯ — КВІТЕНЬ, 1971 9 Д-р Зоря Ясінчук-Гріффо M rs. Z ora Y a sh in eh u k -F riffo , Ph.D .
Page load link
Go to Top