Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Салатна Рути Сумно і дорого... — Як ви провели цього- року ва кації? — запитала я недавно од ну знайому палю з того самого „фльору", що працює зараз коло моєї машини і з якою ми знались ще в часах, коли спільно працю вали в банку — клінуючи „на тій самій підлозі11. Отже, знайомство досить близьке і зобовязуюче до щирости. — Ми? Не питайте. Дорого і сумно — відповіла моя знайома і розказала зараз же цілу історію. ...Вони приїхали до Ґроссінгерс в горах Поконо. Дуже фешене бельна місцевість, багаті люди ту ди приїздять, і навіть Едді Фішер там почав кар’єру, зараз після того, як перестав чистити чере вики на вулицях Филаделфії і вза галі дуже елегантна місцевість, у- тримання на тиждень на особу 110 долярів —- ну, що ще хочете? А ефект? Не лиш, що ціла око лиця більш -подобає на „Ґаза Стріп“, або на довоєнне Яремче, нікого там знайомого і навіть, не ма кого- обмовити — ну, так лише трішки, для розваги — але на кін ці вся ця приємність коштувала мою знайому разом із чоловіком (щастя, що дочку прийняли на кельнерку на „Союзівку", а син був на пластовому таборі) — по над чверть тисячки. —- Чому ж ви туди їхали? — n v - таю. — Мало маємо своїх осель? — Ах, знаєте — трохи ніякозо відповіла :моя знайома. Завжди ка жемо: „Забагато русинів'1. Попро бували ми раз без „русинів". Що вийшло? Сум.но і дорого. Справді, дорогі пані, чого, як чого — але вакаційних можливо стей серед своїх нам тепер не бра кує. Попробуймо лиш вичислити: Союзі-вка, Глен Опей, Нерровс- бурґ, Черче, Веселка (одна в Ка наді, а одна коло Филаделфії), Оселя ім. Ольжича, далі пластові оселі Іст Четгем, Новий Сокіл коло Бофало, Діброва коло Дітройту, Бобрівка коло Гартфорду, Маріон у стейті Вискансин, оселя Диві'зій- ників коло Торонта, Великий Луг коло Шикага і ціла плеяда при ватних, що їх започатковує „Гай Пойнт" Христини Воєвідки (по на шому могло б бути „Вища Атмо сфера") в районі Лейк Джордж, мотелі Новаківського і Дейчаків- ■ського, готель д-ра Осінчука і решта тих ближче Ню Йорку, як „Клюфасівка", „Бойчуківка", „Кобзярівка", „Куликівка" і хто б їх усіх міг спамятати? Ведення вакаційних осель стало тепер таке модне, як кілька років тому відкривання харчевих крам ниць „гросерень" Мають оселю бандерівці- — чому б не мали її купити мельниківці? Має готель Христина Воєвідка, — чому б не мала мати готелю Лідія Осінчу- кова? Має оселю Робітничий Со юз, має її і Народній Союз. Лише, „Провидіння" нічого не має. Але воно і так має цілу масу клопо тів, нащо йому ще й оселі... Найбільшу популярність здобу ла як дотепер універсальна „Сою- зівка", місце де Захід стрічається із Сходом, сумівці з одумівками, молодші із старшими, і навіть Па- дох із Пізнаком... Але, на мій смак — то Союзівка трохи надто „популяризується" Hi-разу я не бачила ще тут по суботній забаві пляшок із пива у купальному ба сейні. Цього року вже були. При далась би селекція гостей. Але ще хтось скаже, що це лиш „нарікан ня старої бабці", а молодь хоче „бавитись"... Найбільшою принадою Робітни чого Союзу є власне озерце, хоч не брак таких, які твердять що оркестра „Няка" 'Гірняка є ще більшою атракцією. Я волію озер це. Може, якби була молодша — воліла б Няка... Найближче від мене на пів день — це грентонське Черче. Ба гато тут уже хаток типу „бунга ло", ще більше проектів, є й інші атракції, є навіть автентична вули ця Лепкого (Льоня). — Ніколи певне Льоньо не сподівався, що ще за життя буде мати власну ву лицю і то в Черчу! Сумівської Оселі в Елленвілл я цього року не бачила. Якось, коли ми переїздили попри неї — мій чоловік був у поганому настрої — (а причиною цього був мабуть со- юзівковий покер із колегами) і сказав, що він „не знає клички на сьогодні", а там -певно якісь важні політичні наради, і так я навіть не мала нагоди бачити важних полі тичних осіб, ані не могла ствер дити, що поправилось на „Сумів ці". Також ще час, як для мене, їха ти на новозакуплену мельників- ську оселю. Там, кажуть — не тре ба клички, але зате вона дальше від мене. Дотеперішні реляції такі, що околиця прегарна і що є там ■навіть таблиця з написом „Амері- кен Свіцерленд". То вже добре. У Нєрровсбургу, василіянській оселі була. Спокій, спокій, спо кій — прегарне, чисте як сльоза озеро — одягайся як хочеш, не переодягайся пять разів денно — і вари що і як хочеш, бо- тут їсти ніхто не подасть. Лиш, що я маю досить варення впродовж цілого року.
Page load link
Go to Top