Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40-41
42-43
44-45
46-47
48-49
50-51
52-53
54-55
56-57
58-59
60-61
62-63
64-65
66-67
68-69
70-71
72-73
74-75
76-77
78-79
80-81
82-83
84-85
86-87
88-89
90-91
92-93
94-95
96-97
98-99
100-101
102-103
104-105
106-107
108-109
110-111
112-113
114-115
116-117
118-119
120-121
122-123
124-125
126-127
128-129
130-131
132-133
134-135
136-137
138-139
140-141
142-143
144-145
146-147
148-149
150-151
152-153
154-155
156-157
158-159
160-161
162-163
164-165
166-167
168-169
170-171
172-173
174-175
176-177
178-179
180-181
182-183
184-185
186-187
188-189
190-191
192-193
194-195
196-197
198-199
200-201
202-203
204-205
206-207
208-209
210-211
212-213
214-215
216-217
218-219
220-221
222-223
224-225
226-227
228-229
230-231
232-233
234-235
236-237
238-239
240-241
242-243
244-245
246-247
248-249
250-251
252-253
254-255
256-257
258-259
260-261
262-263
264-265
266-267
268-269
270-271
272-273
274-275
276-277
278-279
280-281
282-283
284-285
286-287
288-289
290-291
292-293
294-295
296-297
298-299
300-301
302-303
XVII КОНВЕНЦІЯ СУА 212 89 ВІДДІЛ СУА ІМ. ЛЕСІ УКРАЇНКИ В КЕРГОНКСОНІ, Н. Й. 89-ий В ідділ СУА ім. Лесі Українки в Кергонксоні засновано у вересні 1965 р. з ініціятиви Ірени Падох, яка була відпоручницею Окружної Ради на засновуючих зборах. Першою головою була Павлина Олексів, а від грудня 1966 наш Відділ очолює Оксана Ленець. На засновуючих зборах було 9 членок, тепер є нас пересічно 25. Деякі живуть доволі далеко від Кергонксону, що й відбивається на участі в сходинах, які від буваються кожного місяця, за виїмком вакацій. Власної домівки не маємо, користаємо з гостинности членок і Союзівки. Нашою головною ціллю є зберегти українську свідомість наших дітей, тож від початку помагаємо українській суботній школі, яку зорганізовано в 1966 р. при місцевій парафії. Від 1972 р. Відділ вповні взяв на себе опіку над школою, а в 1969 р. зорганізу вав світличку. Навчання відбувається в приміщенні Союзівки. Так школа, як і світличка, вдержуються оплатами батьків, але деякі видатки Відділ покриває з власної каси. При нашій фінансовій піддержці появилася платівка ”Вію, вію, вію вінець”, яка знайшла прихильний відгук серед батьків і придається добре також у світличках. Матері школярів це переважно наші членки, тож самозрозуміло, що існує тісна співпраця із школою. Матері помагають у щорічних шкільних імпрезах, як миколаївське свято, листопадові й Шевченкові роковини. На щорічних просфорах, на свяченому в День Матері школярі радують приявних співом, деклямаціями, чи веденням гагілок. Багато часу і старань присвячуємо справам суспільної опіки. Найбільшу поміч даємо нашим потребуючим братам за кордоном. Великодні пакунки одержували вояки- українці у В’єтнамі. Після землетрусу в Юґославії суспільна опіка нашого Відділу включилася в акцію висилки одягу для потерпілих. Пакунки з уживаним одягом ішли також до Европи, до студентів української Малої Семінарії в Римі, а в останньому часі стоїмо в близькому зв’язку з Інститутом св. Ольги в Бразілії. Звідусіль наспівають листи з подяками, що є показником, наскільки потрібна ця акція. В останніх роках помагаємо стипендіями українським дівчатам у Бразілії, одна з них уже закінчила студії. Наша референтка суспільної опіки зорганізувала дві стипендії по 150 дол. від двох українських подруж. Грошові засоби черпаємо з членських вкладок і з влаштовуваних час від часу продажів домашнього печива й уживаного одягу. Деякий прибуток дає льотерія, що її лереводимо під час імпрез. Крім уже згаданих, підготовляємо Маланку на зустріч Нового Року, пікніки на вільному повітрі й забаву в День Подяки. Проте, ці імпрези влаштовуємо не так з думкою про дохід, як радше для піддержання товариського життя й згуртовання розпорошеної громади. Під час літнього сезону перевели ми двічі показ моди на Союзівці. Це були дуже вдалі імпрези. В мистецькій ділянці наші почини були теж успішні. Двічі ми виставляли предмети українського народного мистецтва у виставовому вікні однієї з передових крамниць у Покіпсі а в 1972 р. Відділ взяв участь у фестивалі націй там же. Серед представників 28 народів Україна мала свій кіоск, який був найкращим. Він стягав найбільше число відвідувачів, що подивляли красу виставлених предметів, а ще більше мистецтво писання писанок, яке тут же демонструвалося. У вечірньому концерті, де національ ності, що брали участь у фестивалі виводили свої народні танки, танцювальна група Ґензи викликала загальне захоплення і бурю оплесків. Організатори не жалували нам слів признання, а для деяких, уже відчужених, українців ця зустріч з красою їхньої призабутої батьківщини була наче євшан-зіллям. Накінці треба згадати, що всі членки передплачують ’’Наше Життя”, одна з нас платить 4 передплати для своєї родини. По змозі жертвуємо також на запасовий фонд ’’Нашого Життя”, на Музей Союзу Українок, на фонд Церкви в Потребі і на Церкву — Пам’ятник у Бавнд Бруку. Врешті найближча нам справа — це будова церкви в www.unwla.org
Page load link
Go to Top