Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
“НАШЕ ЖИТТЯ”, ВЕРЕСЕНЬ 2016 WWW.UNWLA.ORG 31 ІДУТЬ У БЕЗСМЕРТЯ 27 липня ц.р. у Львові, в день похорону видатного патріота Любомира Полюги – охоронця і зв'язкового легендарного Провідника Романа Шухевича, покинула земний світ ще одна представниця славної когорти борців за волю України Ярослава Крижанівська-Гасюк. Непомітно покинула земний світ скромна, але вельми непе- ресічна жінка, яка пройшла катівні совєт- ських тюрем і гулагів, та не втрати- ла любові до України, віри у її краще майбуття. Ідуть у безсмертя самовід- дані борці за Україну, залишаючи нам благодатні зразки високого духу й патріотизму та посвяти свого життя Україні. Маємо їх вічно пам'ятати! Ярослава Крижанівська-Гасюк Народилася Ярослава 28 грудня 1925 року в місті Перемишль Львівського воєвод- ства (тепер Підкарпатське воєводство, Поль- ща). Любила рідне місто, вважала його прек- расним і культурним, а основне – українським. Втішалась срібнолентним Сяном, захоплюва- лася знайденими при розкопках руїнами зам- ку з княжої доби. Там у її душі сформувалася глибока любов до неньки України. Батьки – Онуфрій Крижанівський і Марія з дому Пашковська. У них народилося п'ятеро доньок, Ярослава була другою. Батько був кваліфікованим майстром- годинникарем. Обоє батьки були свідомими українцями і глибоко-релігійними греко-като- ликами. Початкову освіту Ярослава здобула у "Рідній Школі" ім. Маркіяна Шашкевича, де отримала добрі знання і дух патріотизму. Після цієї школи успішно здала іспити до приватної української жіночої гімназії, на все життя зберегла пам'ять про добрих, таланови- тих вчителів-патріотів цієї гімназії. Ярослава дуже любила мистецтво, мала неабиякі актор- ські здібності, натхненно грала в театральних виставах, але ніколи її не покидало бажання боротися проти ворогів українців. У 1943 році її прийняли в Юнацтво ОУН, і вона пильно старалася виправдати довір'я Організації. Її хата в Перемишлі була вигідно розташована біля замку, звідки легко було добиратися лісом до Корманич, де базу- валася сотня "Бурлаки". Хлопці-підпільники і сам сотенний не раз пробиралися до її хати, а також її підпільні дороги перетиналися з багатьма легендарними особистостями (Ма- річкою Савчин, Іриною Тимочко, Зенею Кара- бин, Олександром Саноцьким, окружним про- відником Василем Галасом, Зенею Химкою та іншими відданими патріотами України). Ярослава мала псевдо "Ярка", викону- вала обов'язки зв'язкової і медсестри Україн- ського Червоного Хреста (УЧХ) у сотні "Бурла- ки", опікувалася хворими та пораненими бій- цями УПА, влаштовувала їх у лікарні. У 1945 році знущання польських вій- ськовиків над українським народом (при поту- ранні совітів) не мало меж. Розпочавшись у 1945 році злочином у Брилинцях, де розстрі- ляли вчителів, священиків і цілі родини сві- домих українських селян, далі – страшні події у селах Павликома, Берізка, Малковичі та інших. Злочинна хвиля покотилася по цілому Закерзонню. На захист українських селян вис- тупила сотня "Бурлаки" на чолі з її безстраш- ним командиром Володимиром Щигельським. Його боялися і німці, і поляки, і совіти, за ним полювали цілі армійські підрозділи. У 1946 р. під час депортації українців внаслідок домовленостей між УРСР та Поль- щею про взаємний обмін населенням у прикор- донних районах Ярослава була переселена до Львова. Того ж року заарештована під час вико- нання завдання ОУН. Протягом двох місяців утримувалась у підвалах будівлі, де тепер зна- ходиться Головне управління МВС України у Львівській області (пл. ген. Григоренка, 3). Звіль- нена з-під арешту через відсутність доказів. Вдалося легалізуватися, екстерном здо- бути документ про середню освіту і в 1947 році поступити до Львівського державного медич- ного інституту.
Page load link
Go to Top