Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
“НАШЕ ЖИТТЯ”, СІЧЕНЬ 2015 WWW.UNWLA.ORG 3 Марина опинилася у складній ситуації, бо її робоча віза була видана їй як громадянці Укра- їни, і змінити візу було б довгим і складним процесом. Вона не може спілкуватися з її бать- ками, оскільки доступ до Інтернету в Криму обмежений. Ця бідна дівчина справді вигляда- ла загнаною в глухий кут такою ситуацією! Надя з Дніпропетровська залишила свою дочку у віці двох з половиною років зі своєю матір’ю для того, щоб могти продовжити свій робочий контракт. Надя прекрасно воло- діла українською, була дуже люб’язна і розпо- віла до болю знайому історію. Війна зачепила її особисто – її двоюрідного брата і хресного батька її дочки вбили на війні. Хоч вона була дуже зворушена і зацікавлена ініціятивою СУА допомагати пораненим в українських госпіта- лях, включно з Дніпропетровськом, проте най- більше переймалася виживанням її сім’ї. Тетяна з Луганська (вона просила змі- нити її ім’я) – єдина дитина в сім’ї, а її батьки продовжують жити в Луганську. Вони не можуть залишити свою домівку, хоч і в них є родина в Харкові, тому що опікуються двома бабусями, одна з яких є прикута до ліжка. Са- мій Тетяні дідусь заповів квартиру, та недавно вона прочитала на сайті соціяльних медіа, що будівля, в якій знаходиться її квартира, була зруйнована. Її сім’я – справжні українські па- тріоти, яких меншість на Луганщині і які не можуть публічно виявляти любов до своєї країни через страх за власне життя. Українські банки закриті на цій території, тому батько Тетяни щомісяця їздить з бабусею на «тери- торію України», пересікаючи штучний кордон, створений цією війною, щоб зняти бабусину пенсію з банкомату, простоявши в довгій чер- зі. Українське телебачення не працює, а нато- мість є російські канали, переповнені про- паґандою. Вони вбивають людям в голову ненависть до українського уряду і військових. Інтернет доступний лише зрідка. Якщо хтось допоможе українському солдату, то дуже скоро знайде свою фотографію із написом «роз- шукується», наклеєну на громадських будів- лях. Українські патріоти в Луганську живуть «у підпіллі» і їм майже неможливо надати до- помогу. Коли Тетяна почула про СУА, його довгу історію гуманітарної допомоги і захисту прав людини в Україні, вона була захоплена і захотіла більше про це дізнатися. Вона ставила багато питань і висловлювала свою вдячність. Коли ми прощалися, Тетяна тихо сказала «Слава Україні! Героям Слава!» Ми домовили- ся залишатися в контакті. Кілька днів пізніше, 16 грудня, коли я ділилася цими людськими історіями на зборах 56-го, 124-го і 136-го Відділів СУА у Норт Порті, у Флориді, обличчя цих молодих людей, україн- ців, що закарбувалися в моїй пам’яті, стояли в мене перед очима. Анна-Марія Сусла, голова 56-го Відділу СУА, що у Норт Порті, запросила мене, щоб я попровадила інформаційну зустріч з місцевими членами СУА. Я мала можливість поділитися з ними найновішими проєктами СУА та відповісти на їхні питання (запрошую читати статтю про льотчицю Надію Савченко та реабілітаційний центр «Джерело» у Львові, Україна). Для мене було великою радістю поба- чити знайомі обличчя членів 56-го та 124-го Відділів (Санкт-Петербург), а також зустріти новообрану голову та інших членів нашого наймолодшого 136-го Відділу, який льокалізу- ється у Нейплс, Флорида. Зліва направо: Наталія Сантасієро – голова 136-го Відділу СУА, марфянна Заяць – голова СУА, Оля Черкас – голова 124-го Відділу СУА, Анна Марія Су сла – голова 56-го Відділу СУА. Після офіційної зустрічі спалахнули живі дискусії у менших групах. Ми почали обговорювати нові й цікаві ідеї щодо того, як допомогти Україні, щодо методів здобуття коштів та контактів зі спільнотами інших національностей. Також це був час обміну особистими враженнями. Оскільки наступна конвенція СУА відбуватиметься у Флориді у 2017 році, вже почалися підготовчі дискусії щодо цього питання. Це завжди радість – мати можливість ділити той широкий спектр ро- боти, виконаної нашою Екзекутивою та всіма членами СУА. Б ажа ю усім на шим чи та ча м і члена м СУА міцного здоров’я і доброї долі у новому році, ба гато радості у колі сім’ї та друзів. Неха й 2015 -и й рік буде повни й Божи х бла гословень !
Page load link
Go to Top