Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
НОВОВИБРАНІ ПОЧЕСНІ ЧАБНКИ СОЮЗУ УКРАЇНОК АМЕРИКИ Донька Василя і Татіянни Мотики, народжена 18 квітня 1924 року у курортному місті Трус- кавці, Львівської області. В родині було четверо дітей - найстарша сестра Маруся, народжена в 1921 p., замордована більшовиками в дрогобицькій тюрмі в 1941 p., брат Володимир, нар. у 1922 p., ко лишній старшина 1-ої Української Дивізії, Української Національної Армії, живе у Флориді, брат Ми рон, нар. в 1925 p., загинув у рядах Української Повстанської Армії в 1945 р. Одна трагічна подія в Трускавці мені, восьмилітній дитині, залишилася у пам’яті. 1932 р. поляки повісили у Львові, за революційну діяльність, двох молодих трускавецьких патріо тів, членів підпільної Організації Українських Націоналістів (ОУН) Василя Біласа і Дмитра Данилишина. Надіючись, що їх поховають у рідному Трускавці, велике число свідомого на селення Трускавця і околиць, старших і сту дентська молодь, зібралися біля залізничної станції ще довго перед приїздом поїзду зі Льво ва, співаючи патріотичні і революційні пісні. Польська поліція на конях розганяла демон странтів нагаями і багато з них заарештувала. Поляки вчасно зорієнтувалися, що розрухи насе лення були небезпечні і похоронили їх тайно у Львові. Багато з демонстрантів були побиті. Я все це бачила і була дуже перестрашена. Той образ мені ввижається ще і нині. Я вже тоді зрозуміла, що треба завзято боротися і трудитися, щоб здобути свободу українському народові. В 1944 році моя родина покинула рідний Трускавець і перейшовши з труднощами Закар паття, Мадярщину, Австрію і Чехію 1946 р. остаточно опинилася у Мюнхені, Німеччина. На родну школу я закінчила в Трускавці, середню освіту здобула в Дрогобичі, Високу Економічну Школу закінчила у Мюнхені. 1949 р. одружи лася з мґр. прав, колишнім сотником 1-ої Укра їнської Дивізії, Української Націо нальної Армії Мирославом Мар ганцем. У Мюнхені працювала сек ретаркою в Греко-Католицькій Ві- зитатурі, Енцикльопедії Україно знавства, сім літ в Европейському Представництві Злученого Україн сько-Американського Допомогово- го Комітету (ЗУАДК). Була актив ною членкою Об’єднання Україн ських Жінок. Мої діти народилися в Мюн хені - син Мирон в 1951р. і донька Александра (Ліля) в 1952. До Аме рики прибула з родиною 1956 р. і поселилася в Рочестері, Н.-И. 1957 р. стала членкою 47-го Відділу Со юзу Українок Америки ім. Лесі Українки в Рочестері. Від того часу працюю в СУА безпе рервно понад 50 літ. У 47-у Відділі ім. Лесі Українки в Рочестері, Н.-Й: секретар, музейно- мистецька референтка, пресова референтка, голо ва і Почесна голова Відділу. В Рочестері зорга нізувала 120-й Відділ СУА ім. Ірини Сеник. Була головою Окружної Управи СУА Північного Нью Иорку і номінована Почесною головою. Одержа ла грамоту від Головної Управи СУА. 1999 р. переїхала до Нью-Джерзі і всту пила до 86-го Відділу СУА ім. Олени Теліги, була секретаркою, головою, номінована Почес ною головою Відділу. Одержала грамоту від Окружної Управи СУА в Нью Джерзі. Як деле гатка СУА, брала участь в Конгресах Світової Федерації Українських Жіночих Організацій в Торонто, Канада. Брала участь у конвенціях СУА - на одній конвенції в Клівленді секрета рювала, а на конвенції у Флориді була заступни цею ведучої конвенцією. Тепер живу у Флоріді і є заступницею го лови 56-го Відділу СУА ім. Мілени Рудницької. На XXVIII Конвенції я отримала золоту відзнаку СУА з нагоди 50 літ відданої і жертов ної праці. На тій самій Конвенції одержала най вище відзначення - Почесне членство СУА. ІВАННА МОТИКА-МАРТИНЕЦЬ
Page load link
Go to Top