Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
ЗБЕРЕЖЕМО „НАШЕ ЖИТТЯ” Для збереження журналу у 50-ліття вінчання Ірини і Ярослава Куровицьких на Прес-Фонд „Нашого Життя” склали: 500.00 дол. Зенон і Вєслава Куровицькі; 300.00 дол. Евген і Евгенія Іваш- кови; 250.00 дол. Юрій Пастернак із родиною, Ярослав і Марія Томоруги; 200.00 дол. Марта Дани- люк, Іван і Ярослава Лучечки, Василь і Наталія Зінкевичі, Роберт і Надія МкКоннелл, Юрій і Марія Штогрини; 150.00 дол. Михайло і Роксоляна Яримовичі; 100.00 дол. Орест і Лідія Білоуси, Яцек і Ева Данєляки, Евген і Уляна Дмитренки, Стах і Дзвінка Габи, д-р Юліян і Ольга Ґной, Богдан і Оксана Кузишини, Стефанія Косович, Любомир і Надія Лучанки, Лідія Закревська, д-р Олег і Ели- завета Панкевичі, Тамара Панкевич; 50.00 Наталія Дума, Ірена Комарницька, Віра Павлюк. Разом 4,200 дол. (у тому 500 дол. Ірина та Ярослав Куровицькі за спонзорство кольорової обкладинки). Сердечно дякуємо за щедрі подарунки та Лідії Закревській за організування збірки. Ірина і Ярослав Куровицькі. Цього місяця кольорову обкладинку присвячуємо нашим дітям Ярославові і Ізі Куровицьким та Оксані і Орестові Комарницьким за влаштування ювілею 50-ліття нашого подружжя. Ірина і Ярослав Куровицькі. Редколеґія і редакція приєднуються до найкращих побажань подружжю Ірині і Ярославу Куровицьким . Бажаємо щасливого довголіття! З нагоди моїх уродин голова Округи СУА Чікаґо Любомира Калін склала 70 дол. на Пресо вий Фонд журналу „Наше Життя” для забезпечення його майбутнього. Марія Боднарук. З нагоди 85-ліття нашої дорогої Галі Янчишин складаємо 220 дол. на Пресовий Фонд журналу „Наше Життя”. Приятелі з Норт-Порту і Веніс. Лідія Козак. за декілька приїздів. Уявляєте? На такому тлі вже якось і не дивно виглядає той факт, що за 40 років творчої праці мисткиня досі не має жод ного звання чи премії. На відкритті виставки навколо цієї теми навіть зав’язалася суперечка: хто винен? Дехто звинувачував Національну спіл ку художників України, а дехто „переводив стріл ки" на її Львівську організацію: мовляв, це вона має представляти мисткиню до високого звання... До речі, цього року Євгенію Шимоняк- Косаковську висували на здобуття Національної премії імені Тараса Шевченка - і члени Комі тету, серед яких і поважний колега пані Євгенії Андрій Бокотей, - не допустили мисткиню навіть до попереднього списку номінантів! Дискусії щодо звань і премій тривали й тоді, коли гості перейшли святкувати в іншу залу. А в той самий час біля творів мисткині, у тиші порожніх залів працювали телевізійники. Зазвичай вони розходяться одразу після відкрит тя виставки, аби встигнути зробити матеріял до випуску новин, але цього разу - дивовижна річ, - оператори з камерами, здавалося, і не думали поспішати. Вони експериментували з освітлен ням та різними ракурсами зйомки - і щоразу сві ти у скляних сферах мовби оживали. Здавалося, що дивишся кадри сотворення світу, бачиш яви ща в сокровенну мить їхньої кристалізації. „Та ємниці Всесвіту”, „Смуток за матусею”, „Наша самотність”, „Дерево для Вас, мій Коханий”... ...Вийшовши з музею, я вирішила прогу лятися по вечірній Лаврі - не хотілося одразу на гомінкі вулиці. З оглядового майданчика біля колишніх іконописних майстерень розкинулось вогненне море міста. А над ним світили зорі. І таким усе це здалося жалюгідним - премії, звання... Тільки, знаєте, шкода краси. Що така вона тендітна і беззахисна. І як їй рятувати світ?
Page load link
Go to Top