Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
К. Ю. Цю організацію започаткувала Рус- лана Вжесневська в Торонто. У 1995 р. Марина Криса і я створили відділення цієї організації в Україні. Ми опікуємося багатьма дитячими будинками в Україні. Двічі на рік возимо гума нітарну допомогу, організовуємо відпочинкові навчальні табори для дітей-сиріт, призначаємо стипнендії для талановитої молоді. Н. Д. Мені особисто трапився випадок, що наша стипендіятка навіть не повідомила, коли закінчила університет. Загально бажано, щоб ті діти мали почуття бодай маленької відповідаль носте. К. Ю. У нас не було подібних випадків. Після закінчення навчання багато з молоді пра цює у нас добровільно без винагороди, допома гають іншим сиротам обрати життєвий шлях. Ми їм дуже вдячні. Н. Д. Яка ваша думка про університетську молодь, це ж майбутнє України. К. Ю. Цим я трохи схвильована. Ще є багато випадків, коли молоді люди попадають у вузи по “блату”. Залежно від того, які знайом ства чи гроші мають їхні батьки. Деякі не є кваліфіковані вчитися в університетах. Є бідні здібні діти і вони не попадають до школи. Рівень навчання в середніх школах в Україні багато вищий, ніж в Америці. Боюся тільки, що коруп ція знизить рівень навчання в університетах. Це виправиться, коли краще розвиватиметься еко номія. Н. Д. На вашу думку, як можна підвищити економічний рівень населення? Це вже 12-ий рік незалежности. К. Ю. Відповідь дуже проста. У багатьох країнах досвід показав, як піднімати економіку. Маємо класичні формули: треба мати політичну свободу, здійснювати її виключно зі схемними реформами, розвивати малі і середні підпри ємства, яких в Україні на цей час дуже мало. У цілому світі найбільші працедавці - це середньої величини підприємства. Розумна політика при ватизації землі та стабільні конституційні закони для тих, що вкладають свій капітал для розвитку підприємства. Н. Д. Уявіть моє становище. В Америці підходить до мене старша жінка-пенсіонер, яка отримує мінімальну пенсію, простягає 20 дол. і просить, щоб ці гроші передати для бідних дітей в Україні. їдучи зі Стрия до Львова я побачила багато розкішних будинків, ціною в 2-3 міл. дол. на наші ціни. Мене бере розпач. Звідки ці влас ники беруть гроші, кого вони грабують? К. Ю. Це результат пост-радянської систе ми, коли майно належало державі, а тепер роз крадають якнайбільше і якнайскоріше. Вони мають віли і за кордоном також. Це державне добро прийшло їм легко і вони розтрачують його, як тільки можуть. Але помагати сиротам і літнім людям - це обов’язок нас усіх. Чесні люди мають сумління, інші керуються особис тою захланністю. Н. Д. Розкажіть мені про вражіння від III з’їзду Національної Ради Жінок України. К. Ю. Я завжди захоплююся сильними, ро зумними жінками.Особливо нашим жінкам дуже важко поєднати родинні, професійні і громадські обов’язки. В інших державах легше, жінки традиційно призвичаєні до громадських обо в’язків, але тут я їм дивуюся - захоплена ними! Я недавно стала до роботи. Тішить мене, що жіночий рух загально патріотичний. Більшість жінок говорять українською мовою, дбають про розвиток культури і духовности. Турбує мене, що справді їм тяжко платити навіть мінімальні внески. Тут знову головну ролю відіграє еконо міка. Важко на копійках реалізувати прогресивні програми. Але є організації, яких підтримують багаті особи або держава. Вірю, що з розвитком економіки, це покращає і більшість жінок вклю читься до громадської праці. Цей з’їзд був над звичайно добре зорганізований, і я радію, що головою вдруге вибрали Ірину Голуб’єву. Н. Д. Ви завжди така привітна, усміхнена, соняшна. Скажіть мені, чи ви є щасливою люди ною, чи сповняються всі ваші мрії? К. Ю. Я надзвичайно щаслива. У нас прек расні здорові діти, у мене є чоловік, якого я люблю, яким я пишаюся, шаную його і його роботу, його мрії, чесність і загально стараюся його підтримувати. Також живу в країні, яку дуже люблю, яку ще мої батьки вчили любити, і завжди були у мене для неї особливі почуття. Живемо у цікавих, бурхливих часах, де з великими труднощами формується демократич на держава. Очевидно, є негативи. Ви бачите, яке є постійне напруження, який стурбований мій чоловік, коли приходить до дому. Не маю змоги частіше бачити мою хвору маму в Чікаґо, бо відразу преса подає неґативні плітки. Утім, я дуже щаслива! 6 “НАШ Е Ж ИТТЯ”, ЧЕРВЕНЬ 2003 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top