Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
АННА-ГАЛЯ ГОРБАЧ ІЗ НІМЕЦЬКО-УКРАЇНСЬКОГО КУЛЬТУРНОГО КАЛЕЙДОСКОПУ Після деякої перерви у нашому калей доскопі, хочемо нав’язати до 1996 p., коли восени берлінська культурна інституція, під назвою “Literarisches Kolloquium”, що з рамені державних чинників плекає зв’язки з літературними колами чужих країн, запросила на “перекладацький семінар” трьох поетів з України. Був це своєрідний “реванш”, бо в 1995 р. гостили кілька німецьких авторів у Києві. Мені прислано фотокопії творів деяких авторів з проханням зробити вибір та переклади. На самий семінар, що відбувся під кінець листопада 1996 p., прибули з Києва Світлана Коро- ненко, Анатолій Мойсієнко та з Івано-Франківська Степан Процюк. Переклади я зробила разом з дочкою Мариною, яка і брала участь в семінарі. З німецького боку співперекпадапа, зокрема ви користовувала наші переклади для вільної версії і власної інтерпретації українських поезій, німецька поетка Ельке Ерб, яка є неофіційним членом берлінської інституції. Української мови вона не знає, знання російської мови досить посередні. Під час офіційного вечора, де було біля ЗО гостей, читали поезії в оригіналі як також в інтерпретації пані Ельке Ерб та наші переклади. Присутній на вечорі був директор Баварської Академії мистецтв (Bayerische Akademie der Schonen Kunste), D-r Oswald Geog Bauer, з яким ми вже давніше нав’язали контакт, що рівно ж був зацікавлений влаштуванням української літературної програми. У розмові з Мариною Горбач він висловив свою думку, про способи перекладу чужої лірики на німецьку мову і підтвердив наш погляд на це питання. Йдеться про те, щоб чужу лірику не пе редавати в інтерпретаціях, а старатися передати в першу чергу (якщо неможливо дотриматися клясичного вірша оригіналу), образність та мета- форику у вільному вірші стосовно форми, чітко зберігаючи думку та ритміку поета. Весною 1997 p., а саме 16-го квітня, з іні ціятиви професора Богдана Осадчука (Берлін) Польський Інститут в місті Дюселдорф в Райнщині влаштував український вечір з обширною прог рамою. Вже самі запрошення вказували в малому нарисі на польсько-українські культурні зв’язки в ділянці літератури, і важливу ролю, що її відіграли українські письменники в збереженні національної культури та ідентичности. Після моєї короткої доповіді на тему розвитку української літератури останніх десятиріч, відомий артист і майстер ху дожнього читання кельнського театру деклямував дещо з української лірики та прози в перекладах на німецьку мову. Опісля відбулася дискусія на тему польсько-українських зв’язків в 20-му сто річчі, якою керував професор Богдан Осадчук. При тому заторкнуто питання незацікавлености німецькою слявістикою українською мовою (в порівнянні з іншими “слявіями”) як також болючі українсько-польські питання (акція “Вісла”, тощо). Ще в кінці літа 1997 р. розпочалася підго товка для програми представлення української лі тератури в Баварській Академії мистецтв. Зі мною узгоджено листу запрошених авторів, з творів яких я зробила вибір для перекладів. Дні української літератури (Ukraine literarisch) відбулися 3-7 листо пада 1997 р. Запрошено було сім авторів, з яких, однак, через нагле захворювання могли прибути лише 5: Юрій Андрухович (Івано-Франківськ), Віктор Кордун, Світлана Короненко, Ліна Костен ко, Валерій Шевчук (Київ). Гості прибули до Мюн хену в суботу, 1 листопада, а в неділю 2 листо пада, на запрошення Українського Вільного Універ ситету в громадській залі Греко-католицької пара фії відбулася зустріч авторів з представниками української громадськості. Покійний проректор УВУ, професор д-р 3. Соколюк привітав шановних гостей, а професор Іван Кошелівець, особливо доб рий знавець руху шістьдесятників, представляв кожного автора зокрема. Опісля самі автори могли читати дещо зі своїх творів, або розказати про свою працю. У залі було багато молоді, що зробило на гостей дуже приємне вражіння. При обіді у меншому колі велися далі дуже милі розмови, нав’язувалися ближчі контакти. У Баварській Академії мали відбутися 4 ве чори. На першому вечорі, що його відкрив прези дент Академії Віелянд Шміед, я виголосила доповідь про розвоєві тенденції сучасної україн ської літератури, опісля ми з Мариною Горбач представляли авторів, при чому відчитували на переміну короткі біографічні нариси та місце яке вони займають у сучасному українському літера турному процесі. Наступні вечори було розділено на читання творів окремих авторів, при чому висту пали разом лірик та прозаїк, читаючи твори також українською мовою, читали також переклади творів тих авторів, які не могли прибути: Воло димира Дрозда та Ігоря Римарука. Організатори були дуже задоволені, що запя десь на 120 крісел, була на першому вечорі повна, наступними вечорами до 80%... Побоювання директора розвіялися після першого вечора, коли він також особисто привітав присутню публіку. Бо, як ми довідалися від нього, йому слід було пере "НАШЕ ЖИТТЯ", ГРУДЕНЬ 1998 11
Page load link
Go to Top