Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
ВАЛЕНТИНА БОРИСЕНКО ДАРУЮ ВІКОМ ДОВГИМ, РОЗУМОМ ДОБРИМ... Серед явищ родинно-побутової обрядовости тра диційний весільний обряд українців є найбільш склад ним і давнім ритуалом утворення сім’ї. Сімейні звичаї, обряди українського народу, що склалися історично, є цінною спадщиною, важливим джерелом для вивчення його культури й побуту, що особливо актуально тепер для відродження і розвит ку національних традицій. Весільний обряд українців зформований із різних за характером елементів (весільний одяг, прикраси, обрядове печиво і страви, символічні, магічні та ігрові обрядодії), дає широке уявлення про моральні, етичні, естетичні погляди народу, різноманітні ас пекти його життєдіяльности. Неможливо охопити всі аспекти складного за своєю структурою обряду. У даній публікації маємо намір подати тільки приклади весільних побажань молодятам. Хотілося б, щоб добрі побажання справдилися для усіх добрих лю дей, щоб сім’ї наші жили в любові і злагоді. За традиціями і віруваннями українців наречені на час весілля наділялися особливою добродійною силою, що сприяла множенню добра й щастя людей. Одночасно вони були дуже вразливі на недобре око, слово, жест, перехід дороги тощо. Люди вірили, що щасливе майбутнє життя молодої сім’ї залежало і від дотримання усіх традиційних ритуальних дій. Кульмі нацією весілля вважався посаг молодих і розподіл короваю —головного обрядового хліба. Отримуючи почесний дар-коровай, кожен гість мав подякувати молодим і висловити побажання їм. Значення слова було в особливій пошані серед українців. Мітологіч- не мислення народу надавало слову магічного зна чення. Недаремно в народі мовиться: ”В добру годи ну сказати, а в лиху змовчати...” Весільні побажання мали особливий символічний код. Вони передавали ся з покоління в покоління як запорука щастя моло дої сім’ї. Були досить стабільними, але водночас позначалися дією імпровізації, яка проходила у тра диційному руслі. Подаємо вам окремі зразки народних віншівок, привітань молодятам з розмаїтої скарбниці україн ського традиційного весілля. За традицією першими дарували нареченим їхні батьки, благословляючи, насамперед, хлібом. На Харківщині, вручаючи молодим хліб, батько про мовляв: ’’Нате, діти, хліб-сіль, дбайте і майте, до цього хліба прибавляйте! Слухайте батька й матері і добрих людей, одне одного любіть і поважайте”. На Рівенщині батьківське напуття було таким: ”На, мій сину, цей хліб і дбай, щоб за цим хлібом ти свого діждав і нас з матір’ю годував”. На Львівщині (с. Дідилів) батько, даруючи сина, промовляв до нього: ’’Вітаю ті не червоними, не золотими, но щастям, здоров’ям і доброю долею”. На Хмельниччині бать ко бажав дочці: ’’Перепиваю тобі, доню, щастя, здо ров’я і много літ. Щобись була здорова, як вода, а багата, як земля, а червона, як калина, і всьому родові мила”. На Львівщині (Жовківський район), коли батьки вітали наречених, свашки приспівували: Ой мати дочку частує, Щастя-долі дарує, Ой частуй, матінко, частуй, Щастя-долі даруй. Ой ніхто так не кує, Як сива зозуля, Ой ніхто так не вітає, Як рідна мамуня. Ой ніхто так не воркує, Як голуб сивенький, Ой ніхто так не вітає, Як батько рідненький. Не зозулейка кує, Но батейко дарує Щестінком, здоровійком, Доброю долейкою. Коли брат віншує сестру, свахи співають: Горою соненько колує, Брат Марисю дарує: Не великим даром, — посагом, Щастям, здоров’ям за столом. На Івано-Франківщині (Станиславщині) при бать ківському благословенні наречених свахи співають: Благословлю хлібом-солев, Благословлю добров долев. Кладу хліб-сіль на головку, Аби-с мала добру дольку. Обсіваю тебе житом, Би-с в життю не була бита. Житом з цукром солоденько, Би ти не було гіренько. Житом з цукром обсіваю — Я тобі добра бажаю. Би-с доброго мужа мала, Аби-с його шанувала. Полотно стелю під ноги — Та й щасливої дороги. Гості на весіллі примовляли до подарунка різно манітні побажання: — Даруємо молодим горобця, щоб мали хлопця молодця! — Даруємо корець гречки, щоб не було між молодими суперечки. — Даруємо мірку гороху, щоб мали сина до року. — Даруємо чисту воду, щоб були обоє гарні на вроду. 10 ’’НАШЕ ЖИТТЯ”, ЧЕРВЕНЬ 1997 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top