Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
Сама собою річка ця тече, Маленька річечка, вузенька, як долоня, Ця річечка — Дніпра тихенька синя доня. Маленька донечка без імені іще. Вона тече в городі в нас під кленом, І наша хата пахне їй борщем. Цвіте над нею небо здоровенно Солодкими хмаринами з дощем. Ця річечка тече для клена і для мене, її й тоді я бачу, коли сплю. Я річечку оцю в городі в нас під кленом, Як тата й маму і як мед люблю. ВАСИЛЬ СУХОМЛИНСЬКИЙ ЗАГАДКА ВІДЛІТАЮТЬ ЛЕБЕДІ Тихий осінній вечір. Сіло за гору сонечко. Небо на заході пурпурове — завтра буде вітер. А сьогодні тихо-тихо. Коли це з-за лісу лунає тривожний крик: курли, курли... Високо в небі летить табун лебедів. Чого кричать так тривожно? Здається, вони щось забирають із рідної землі. Пригадалась мені казка, що її розпо відала бабуся: коли відлітають лебеді, вони своїми крильми сіють на землі печаль. Я вдивляюся в табун, що летить. На тонких лебединих крилах грають пурпурові відблис ки вечірньої заграви. Хіба печаль пурпурова? Вона ж лазурова, бузкова, як високі могили в степу. — А коли повертаються лебеді, що вони сіють крильми? — Радість! МАРІЯ ЛЮДКЕВИЧ КОЛИ ЦЕ БУВАЄ? Ця завія, завірюха Спересердя жаром дмуха. Зайчик злякано тремтить, Бо усе кудись летить — І листочок, й павутина, Дим пахучий і хмарина... Навіть день і той змалів, Ніби вовка перестрів. Бідкається зайчик босий, Що прийшла так швидко ЯНІОО
Page load link
Go to Top