Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
ВІДІЙШЛА ВІД НАС НАТАЛІЯ ЧАППЕНКО Наталія Чапленко. Natalia (Stefaniw) Osinsko Chaplenko. 18 жовтня м. р. закінчилося земне життя Наталії Чапленко — почесної членки СУА, заслуженої членки 28-го Відділу СУА в Ньюарку, громадської діячки, організаторки й журналістки. Прощаючи покійну, погляньмо на її життєву дорогу, працю й здобутки. Життя Наталії Чапленко пройшло у постійній бо ротьбі. бо доля не поскупилася ні на втрати, ні на труднощі, ні на терпіння. Незважаючи на те, вона, ентузіястка праці, зуміла розвинути свої таланти, здобути освіту і лишити незатертий слід у культурній скарбниці нашої доби. Народилася Наталія 15 жовтня 1905 року в селі Турка коло Коломиї, як десята дитина в родині Петра і Марії з Мартовичів Стефанів. Батько її був ди ректором школи, мати — сестрою відомого письмен ника Леся Мартовича. Початкову школу і гімназію закінчила 1925 року в Коломиї, а згодом — при родничий факультет Варшавського університету. У 1928 р. одружилася з Віктором Осінським, інженером, родом з Полтавщини, який працював у земському уряді у Варшаві. Подружжя мало три дочки — Таїсу (Децик-Мелешко), Анну (Кравчук, — теперішню го лову СУА) і Марію (Полянську). В часі ісходу родина переїхала з Варшави на Лемківщину до Сянока, де в 1940 році помер чоловік Наталії. З того часу вона вже сама пробивалася крізь життя, опікуючись своєю "малолітньою” родиною. Тоді почалася її професійна праця — спочатку у бюрі надлісництва, потім у Ліську в агрономічному відділі сільськогосподарського уряду. Довелося, однак, мандрувати все далі на захід: через Штрасгоф Ельванґен та інші переселенчі та бори, аж у 1949 році опинилася з дітьми в Америці в місті Амстердам, а дальше у Філядельфії, Ньюарку, Нью-Йорку, і врешті поселилася у Матавані, Н.-Дж., в оселі для старший людей, де жила зі своїм другим чоловіком Василем Чапленком, з яким одружилася 1956 року. Василь Кирилович Чапленко — письмен ник і мовознавець. їх єднали спільні зацікавлення літературою й видавничою працею. Суспільна й журналістична діяльність виповнила велику частину життя Н. Чапленко. Ще будучи учени цею, належала до Пласту в Коломиї, де була другою полковницею, була членкою ’’Сокола”, Студентської Громади в Коломиї та у Варшаві. Особливо цікавили її жіночі організації. Вже 1940— 41 pp. заініціювала і стала головою першої Жіночої Секції при УДК в Балигороді, а в Німеччині, в Мангаймі й Ельванґені — головою Об’єднання Українських Жінок. Переїхав ши за океан, вступила в членки 8-го Відділу в Бронк- сі, тоді 28-го Відділу СУА в Ньюарку. Була головою Окружної Управи в Нью-Йорку, а в Головній Управі СУА — культурно-освітньою референткою. Належала також до Культурно-освітньої комісії СФУЖО і була ініціяторкою ’’Гуртків книголюбів”. Ця ідея прийняла ся у відділах СУА і збагатила зміст наших програм. Стала членом редакційної колегії журналу’’Наше Жит тя”, який тоді редаґувала Лідія Бурачинська. В тому часі вона написала багато статтей на обрядові теми та фейлетони під псевдонімом ”Ната” й ”Оса”, Н. Ч. Н. О., О.О-СА, що появлялися в інших жіночих жур налах і в загальній пресі. Була теж співробітницею квартальника СФУЖО ’’Українка в Світі”, в якому видавала сторінку ’’Наші сучасниці — короткі біогра фії” , також написала історію Округи Нью-Йорку з нагоди її 25-ліття. Заходом СУА вийшли такі її праці: "Бібліографія видань жіночої творчости поза межами України” (1940— 1973), "Українські назви з куховарства і харчу вання” (1980). В тій ділянці це унікальне й вартісне видання, бо авторка підшукала й послуговувалася виключно українською термінологією. Уклала теж бібліографію видань свого чоловіка Василя Чап- ленка, що була надрукована в ювілейному збірнику 1975 року. (Василь Чапленко помер 1990 року). За ініціятиву й творчу працю Головна Управа СУА відзначила Наталію Чапленко почесним член ством СУА. Знеможена недугою, Наталія Чапленко провела свої останні роки під постійною опікою в домі своєї дочки Анни Кравчук. Покійна залишила три дочки з родинами, в тому дев’ять внуків і дві правнучки. Усі дочки і три внучки є членками СУА. Вічна їй пам’ять! За 28-ий Відділ СУА Марія Храплива 12 ’’НАШЕ ЖИТТЯ”, СІЧЕНЬ 1995 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top