Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
СПІВЦЯМ Ні, не співайте вже пісень, Отих пісень журби й недолі, Що гасять в душах сонце й день І забивають душі кволі. Не сійте безнадійний сум, Не зрошуйте полин зневіри Співанням невільницьких дум На струнах божеської ліри. Не лийте ріками ви сліз, Не тратьте час на сумування, А запаліть огнем девіз: До праці, друзі, до змагання! публіки” (буде про що поговорити за круглим сто лом, коли прийдеться оцінювати каторжну роботу українців у всесоюзних копальнях Росії!), але це по казує, як серйозно, холодно, скажемо навіть, сухо (отже без мрій та ілюзій) ставились до свого завдан ня автори проекту Деклярації. Менш політично досвідчені попередники ниніш ніх парляментаріїв України вважали, що коли вони "тую червону калину” піднесуть, то відразу "нашу славну Україну” розвеселять. Нині ми знаємо, що це не так просто, що для розвеселення України чи Ко реї, чи Тоґо, чи Китаю, чи Бразилії треба подумати про валютний фонд, а також про континентальний шельф і виключну (морську) економічну зони, що автори Деклярації і зробили. Отже, що, власне, ця Деклярація з 16 липня нам дає? Призадумаймося над відповіддю, яку дала жін ка, активіст Руху, Світлана Бадзьо: "Само собою, ми свідомі того, що справжня сво бода ще далеко, — заявила вона американському ко респондентові Дейвидові Джоунсові, — але це пер ший і дуже важливий крок”. Два роки тому Світлана Бадзьо ділила долю зі своїм чоловіком Юрієм на засланні, у найхолоднішо- му закутку Радянської імперії. Нині вона розмовляє з закордонним кореспондентом на площі перед пар- ляментом, серед членів якого є вчорашні каторж ники. "Ми вважаємо, — сказала вона, — Деклярацію за найсильнішу, що її міг цей парлямент схвалити, Ударте громом у серця, Зірвіть усіх зі сну безділля І куйте за борцем борця, Готового на всі зусилля. Нового духа в них вложіть, Нові серця покладьте в груди, Новим життям їх запаліть, Створіте тих, що звуться люди. І покажіть їм ясний шлях, Дорогу правди і завзяття. І станьте ви самі, як жах, Тверді, без страху, як прокляття. Зореслав "З ранніх весен", 1963, Н.Й. беручи до уваги його склад” (обидві цитати взяті з газети у ’’Вашінґтон Тайме” з 23 і 24 липня ц.р.). Треба не забувати, що події 1 липня 1867 p., 4 липня 1776 р. і 14 липня 1789 р. також були першими, важливими кроками. В кожному з цих випадків мету досягнено через кілька років. Тим часом, важливість події 16 липня в Києві підкреслює хоч би той факт, що про неї писали і то переважно на перших сторінках такі газети як "Нью- Йорк Тайме”, ’’Вашінґточ Поуст”, "Вашінґтон Тайме", "Балтімор Сан”, Чікаґо Трибюн”, ”Лос Анджелес Тайме” і "Волл Стріт Джорнал” у своїх випусках з 17 липня. Коли йому було двадцять з чимось років, голова Руху Іван Драч писав у вірші: Земний уклін вам, хто відстояв Свій вік, свій дім, свій чесний хліб... Не онімечили святої, Не спольщили, хоча й могли б. Ми ладні руки цілувати Тому, хто у страшній порі Зберіг для нас дзвінкі Карпати І мову голубу зберіг. 16 липня — наше свято, і ми повинні подякувати за нього — земний уклін віддати — усім тим, які ви тримали випробування у страшній порі, серед них — нашим посестрам, таким як Світлана Бадзьо, Лариса Скорик, Ірина Калинець. І не тільки їм. Вони зберегли нам Україну і нині відсовєтчують і відрусифіковують, і нормалізують її. Р.Х. Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top