Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
БУКВАР Купи мені, матусенько, Книжечку чудову, Щоби краще я пізнала Мою рідну мову. Я ту книжечку в крамниці Вчора оглядала І сама вже слово ’’мама” Голосно читала. Там малюночки цікаві — Пишні, кольорові, ’’Буквар” зветься ота книжка В нашій рідній мові. На Вкраїні проживає Сестричка Маруся, Хочу я їй написати Про те, що я вчуся. Як лиш тільки я навчуся З книжечки читати, Тоді буду до Марусі МАЛЕНЬКА ШКОЛА Мама цілий день складала і пакувала речі та забавки. Діти зі сльозами на очах прощали кожний камінчик над озером, кожний кущик в зеленому лісі та всі улюблені місця забав. Ва кації так швидко проминули і прийшов час, ко ли треба було повертатися до міста. Завтра приїде татко, щоб забрати їх додому. Марко й Уляна підуть до школи, мама почне свою пра цю, а мала Ірка знову залишиться з бабунею вдома. Бабуня добра, завжди попестить, роз каже цікаву казку, але бавитися чи побігати не буде з ким. У хаті було тихо: бабуня вишивала, а Ірка тужливо пестила свого приятеля котика Міка, якого недавно дістала від татка. Думка про те, що вона буде робити сьогодні, не давала їй спокою. У неї буде маленька школа! За хвилину у вітальні вже стояли маленькі кріселка й лавочки, на яких спокійно сиділи Ір- чині ляльки, паяц і ведмедики. Ірка зробила з паперу маленькі зошити і встромила в них олів ці. Почалася наука. На маленькій табличці, що купила їй мама, написала великі букви А, Б і В. Ляльки сиділи тихо і спокійно гляділи на свою вчительку. Найбільше клопоту було з котиком Міком, бо він ніяк не хотів тихо сидіти на поду шечці, яку приготовила йому Ірка. Міко лише хвилину оглядав дуже гарний зошит, який по дарувала йому Ірка, а потім порвав його на ку сочки і пробував з’їсти. Його поведінка розсер дила вчительку, але вона довго не могла гніва тися на свого маленького приятеля і ніжно при горнула його до себе.
Page load link
Go to Top