Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
16 липня Знову липень. Учням шкіл українознавства, громадським виголошувачам рефератів на акаде міях, інтелігентам на товариських зустрічах і частим клієнтам національних бар приходиться запам’ятати ще одну історичну дату — цим разом липневу. Не січневу, не червневу і не листопадову, а липневу, та ку як: 1 липня — день, коли парлямент у Лондоні ухвалив закон про створення Канади; 4 липня кон грес колоністів у Філядельфії прийняв текст декля- рації Томаса Джефферсона про незалежність 13 ко лоній; 14 липня, коли населення Парижу взяло штур мом Бастілію і розпочало кінець абсолютизму у Франції. Шістнадцятого липня Р.Б. 1990 майже демокра тичний парлямент України із старомодною ще наз вою Верховна Рада УРСР, переважною більшістю голосів (356 проти 4) проголосив Деклярацію про державний суверенітет України і відразу ухвалив, що дата 16 липня ввійде в категорію 1, 4 і 14 липня — буде національним святом. Публіцисти, а за ними історики, політологи, філософи і соціологи ще спишуть стоси паперу на тему Деклярації 16 липня; в залях народних домів, біля басейнів відпочинкових осель і в національних барах ще тисячі дискусій прогомонять у жанрі ”А що то, власне, нам дає?” і ”Но то як, є Україна само стійна і соборна, чи нє?” Тут варто взяти до уваги певні фактори. Декля- рація 16 липня була писана не серед ночі, коли вже було чути вибухи стрілів наступаючих військ, і не конспіративно, довіреними особами і прийнята ап- льодисментами нашвидку зібраних людей. Проект Деклярації 16 липня виготовила парляментарна Ко місія з питань державного суверенітету, міжреспуб ліканських і міжнаціональних відносин після довгих обговорювань, висловів сумнівів і пересторог, пе редумувань наслідків. Її остаточний варіянт, до речі, досить близький до проекту, пройшов після ще ін ших дискусій і задоволень цих і тих, кажучи амери канською політичною термінологією, ’’спеціяльних інтересів”. Подібно було і з проектом деклярації Джефферсона 1776 року; подібно є і нині, коли аме риканський Конґрес обговорює законодавство з пи тань пільг і Гарантій для фармерів або текстильних виробництв. Врешті, після усіх цих парляментарних і кулюарних торгів 16 липня 1990 року прийшов ре зультат: 356 — за, 4 — проти. У теперішній Верховній Раді УРСР демократів є приблизно четверта частина. Це значить, що за Де клярацію про ще недавно табу-фразу ’’державний суверенітет” голосували комуністи, ще комуністи, псевдомарксисти, недавні комуністи, партократи, бюрократи, застійники і демократи цього найбільш репрезентативного, діючого парляменту в новітній історії України. Прочитавши уважно цей документ, відразу мож на бачити, що його уклали люди з сучасним досві дом, які аналізували ефективність подібних доку ментів в інших частинах світу, а не мрійники якогось світового братства, які з засльозеними очима диви лися на горизонт і вірили в ’’краще майбутнє”. У Де клярації 16 липня є стаття про ’’частку України у за гальносоюзному багатстві, зокрема в загальносоюз них алмазному та валютному фондах і золотому запасі, яка створена завдяки зусиллям народу Рес- Дзвіниця собору св. Софії в Києві. Bell tower of St. Sophia Cathedral in Kiev. Фото І. Рожанковська Photo: I. Rozankowska
Page load link
Go to Top