Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
пропонується російські літературні твори або й українські, але в російському перекладі. Українську мову цілковито усунено з вищих уч бових закладів, обмежено до мінімуму або й зовсім усунено з середніх і початкових шкіл та навіть з ди тячих садків. Всі інші засоби масової інформації, як радіо і телевізія, не говорячи вже про урядові уста нови т.зв. суверенної української республіки, послу говуються, на розпорядження згори, в основному або й повністю російською мовою. Сьогодні в сто лиці України Києві, колись культурному й релігій ному центрі українського народу, та по всіх інших містах України на вулицях не чути української мови. Цей застрашаючий стан стурбував українців по цілому світі й тому з приходом до влади М. Горбачо ва та проголошеної ним політики гласности і перебу дови в СССР, передові українські письменники й літератори заговорили про жалюгідний стан україн ської мови в літературі та школі і про українську культуру взагалі. Як виявилося, ці письменники й лі тератори були речниками широких українських мас в Україні й поза нею в СССР, що досі, застрашені большевицьким терором, мовчали, а тепер загово рили про кривди, заподіяні українському народові совєтським урядом. Користаючи з політики перебу дови, українці поставили конкретні вимоги, щоб на дати українській мові статус державної мови в укра їнській республіці і введення її у школах, урядових установах і всіх засобах інформації. Подібні вимоги на право вільного розвитку української мови й куль тури, шкільництва і преси ставлять українці, які жи вуть на українських теренах поза українською рес публікою, а також на поселеннях в інших республі ках СССР. Українці в країнах вільного світу завжди почува лися частиною українського народу й переживали дуже болісно його трагедії терору й голоду на рід них землях, зі страхом спостерігати русифікаційну політику Москви в Україні та вболівали над незавид ним станом української культури під московсько- большевицькою окупацією. В зв’язку з останніми по діями в Україні V Світовий Конґрес Вільних Україн ців вітає змагання передових діячів української культури в Україні і, бажаючи допомогти їм мораль но у боротьбі за привернення прав української мови й культури на вільний розвиток, доручив новообра ній Президії Секретаріяту проголосити 1989 рік ’’Ро ком боротьби за сомобутність української культури і мови”. Виконуючи доручене їй завдання, Президія Секретаріяту Світового Конгресу Вільних Українців проголошує 1989 рік — Роком Української Мови і Лі тератури й закликає українські громади у країнах вільного світу організувати відповідні наукові кон ференції, щоб розглянути мовну політику різних режимів на українських землях та в країнах україн ського поселення, а зокрема політику совєтського уряду, схвалювати резолюції, які піддержували б слушні вимоги українських письменників і літерато рів на вільний розвиток української мови й культури. Але боротьба за українську мову не обмежуєть ся до самої України. Українці поза її межами повинні доложити всіх зусиль, щоб задержати українську мову як засіб комунікації в українських родинах, церквах і організаціях. Президія Секретаріяту СКВУ закликає всі українські поселення у вільному світі влаштувати також популярні відчити, академії і концерти для відзначення року української мови і збирати підписи на петиціях до Організації Об’єднаних Націй, де Ук раїна є членом-основником, і до уряду совєтської України з домаганням, щоб він припинив політику лінґвіциду в Україні й конституційно оформив закон про визнання української мови державною мовою України, таким чином ми допоможемо нашим братам і сестрам в Україні в їхній боротьбі за українські школи, багатотиражну українську пресу й літе ратуру, за Українські Церкви та взагалі за право на вільний розвиток української культури у всій її бага тогранності. За Президію Секретаріяту СКВУ: Юрій Шимко, президент Василь Верига, генеральний секретар МАРИНА ПРИХОДЬКО Тільки ніч. Тільки сніг і вітер. Тільки гнуться й шумлять смереки. Димом згарищ, гірким привітом Налітає давнє, далеке. Чи одчай, а чи може надія?... Не впізнати — снігів завала. Ти не знаєш — тоді, в завію Я на мості тебе чекала. Цілу ніч ішли ешельони; Ранком сніг притрусив тривогу. Не прийшов. На вікнах заслони. Ніч і сніг. Дороги, дороги... Все завіяло: сліди, дати... Ось життя — все ось тут — так просто. А я все ще виходжу чекати Як тоді до тамтого мосту. Тільки ніч. Тільки сніг і вітер. Тільки гнуться й шумлять смереки. Димом згарищ, гірким привітом, — Мій загублений, мій далекий. Зі збірки "Потойбіч Мосту”. Сучасність 1967. ’НАШЕ Ж ИТТЯ”, СІЧЕНЬ 1989 З
Page load link
Go to Top