Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
ЛЮБИТЕЛЬКИ ГУЦУЛЬЩИНИ ВІРА ВОВК, ОЛЕНА КУЛЬЧИЦЬКА, КОНСТАНТИНА МАЛИЦЬКА, ВІРА МАРСЬКА, ЛА РИСА МУРОВИЧ, ЯРОСЛАВА МУЗИКА, ВІРА СВЄНЦІЦЬКА (Від Редакції: цей вибір нарисів надіслав нам д-р І. Сеньків з манускрипту своєї, ще неопубліко- ваної, праці п.з. "Наша Гуцульщина”). ПРОДОВЖЕННЯ МАЛИЦЬКА КОНСТАНТИНА ( 1872-1947 ), псевдонім Віра Лебедова Народилася в селі Кропивники біля Калуша на Станиславівщині. Визначна громадська діячка, вчи телька, письменниця, авторка багатьох народніх та січових пісень, які друкувалися в календарях, часо писах і співанниках Кирила Трильовського (1864- 1941), батька галицьких Січей. Її пісні знала і співала гуцульська молодь, що була організована в Січах. Малицька написала слова до популярних пісень ’’Взяв би я бандуру, настроїв, заграв” та ”Чом, чом, земле моя, Так люба ти мені, Чом, чом, чом, земле моя, Чарує так мене краса твоя?” У ’’Січовім співаннику”, який видав К. Трильов- скький 1921 р. у Відні, уміщено майже всі найгарніші пісні Віри Лебедової. У збірнику ’’Гей, там на горі ’Січ’ іде!...” — Пропам’ятна книга ’’Січей” , що появив ся 1965 р. в Едмонтоні, Канада, опубліковано дев’ять її пісень: ” ’Січ’ в поході” (’’Сурма грає, в ряд ста вай!”). Музику до цієї пісні написав композитор Де нис Січинський. ”Ми ’Січ’”, ”Гей на нашій Україні!”, Січовий марш ”У Січи, у Січи! гуртуймось, брати” — співали на мелодію сокільського маршу ’’Соколи, Соколи!”, яку скомпонував Я. Ярославенко (1888- 1958). Пісню ’’Поставали козаченьки...” співалося на мотив "Засвистали козаченьки” . Пісню ’’Вгору пра пор” співали під час вручення січового прапору. Пісню ” В Січ ставай!” (На мотив ”Як засядем, браття, коло чари” ...) співалося на мотив згаданої пісні Ю. Федьковича. ” Не миритись, милі браття, а боротись нині нам” співали січовики, або грали до січових вправ. Мелодія її взята з пісні Івана Гушалевича (1823-1903) ’’Мир, вам, браття, всім приносим...”1 К. Малицька була вчителькою у Галичі, одночас но брала участь у праці Товариства українських жі нок, заснованого Н. Кобринською. Вона редагувала дитячий журнальчик ’’Дзвінок” (до 1903 року), де публікувала твори М. Коцюбинського, Лесі Українки і свої письма. К. Малицька видала також збірки вір шів та оповідань з життя дітей ’’Малі герої. Картини з життя дітей” (1899), ”3 трагедій дитячих душ” (1907), ’’Мами. Нариси із нашої домашньої педагогіки” (1902). Письменниця займалася також перекладами з російської літератури: ’’Казка про золоту рибку” О. Пушкіна, ’’Три пальми” — вірш М. Лєрмонтова, далі М. Некрасова і П. Лаврова. За совєтської влади Ма лицька працювала бібліографом дитячої літератури у Львівській науковій бібліотеці АН. Померла 1947 році у Львові.2 МАРСЬКА ВІРА (1897 — 1984) — літературний псевдонім Народилася в Долині (Галичина), дівоче прізви ще Навроцька, заміжня Марія Струтинська, письмен ниця і журналістка, діячка Союзу Українок, закінчи ла Учительський семінар у Станиславові, вийшла за між за Михайла Струтинського, журналіста, громад сько-політичного діяча, посла від УНДО до польського сойму (1928-1930), був співробітником різних українських журналів і щоденників (’’Новий Час”), забитий більшевиками у червні 1941 року. Марська емігрувала в 1949 р. до США, жила в Філядельфії, де померла 6 травня 1984 року. Вона писала спогади, п’єси, нариси і оповідання, які дру кувалися у газетах і журналах у США. Але найважли вішим її твором є повість "Буря над Львовом” , яку видало вид. ’’Київ” 1952 року в Філядельфії (друге видання). "Буря над Львовом” — це, властиво, не повість, а автобіографічний спогад-репортаж авторки, в якім вона майстерно зображує Львів та свої переживання у Львові під час Другої світововї війни: вибух війни 1 вересня 1939 p., облога Львова німецькими вій ськами, відступ німців і прихід совєтських військ, Львів під час совєтської окупації, терор НКВД, ареш- тування і вивіз української інтелігенції у глиб Росії, наглий напад гітлерівської Німеччини на свого со- вєтського союзника — 22 червня 1941 p., совєтська евакуація Львова. Перед утечею енкаведисти вимор- довують українських в’язнів у Бриґітках і підпалю ють в’язницю, серед помордованих авторка розпіз нала свого приятеля Ераста (мужа Струтинського). Повість-репортаж починається на Гуцульщині, в Косові, куди героїня повісти Оксана Рутецька, інте-
Page load link
Go to Top