Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
ґеноцид і що голод був спрямований проти україн ського народу. ”Аж доки Совєти не признають го лоду, вони не зможуть справді зрозуміти дійсности”, закінчив проф. Конквест. Накінці коротко промовляла Дарія Стець, прези дент ’’Вашінґтонської Групи”, організації, яка спів- спонсорувала цю імпрезу. П. Стець поґратулювала Леонідові Плющеві і Робертові Коквестові. ’’Вашінґ- тонська Група” це організація українських професіо налів, яка старається познайомити неукраїнців з українською культурою і історією. Дохід вечора (20.00 дол. від особи) пішов на користь фонду ’’Ва шінґтонської Групи”, який підтримує науковців, що займаються дослідами в ділянці українознавства. Фундація Антоновичів була заснована в 1980 році, щоб ’’сприяти взаєморозумінню між українцями і американцями, та українцями американського похо дження і американцями з інших етнічних груп”. Фун дація також гуманітарно помагає індивідуальним українцям і українській громаді взагалі. Нагороди Антоновичів, в сумі 5.000.00 дол. вру чаються щорічно людям, які підвищують науку і визнання української культури, а саме: українську літературу, історію, релігію і гуманістику. Нагорода з літератури все за праці в українській мові; наукова нагорода може бути за працю в якій- небудь мові. До жюрі цього року належали: проф. Богдан Рубчак, проф. Іван Фізер (Ратґерс Університет), проф. Роман Шпорлюк, і проф. Ярослав Пеленський (Університет Айова). Катерина Рудницька НЕДОКІНЧЕНИИ ДЕННИК Жовтень 5. Сьогодні почалось моє життя. Мої батьки ще про це не знають. Я є менша, як зерно яблока, але я вже є Я. І хоча я ще наразі зовсім без форми, я буду напевно дів чинкою, з ясним волоссям, з лазуривими очима і буду дуже любити квіти. Жовтень 19. Я вже трішки виросла, але я все ще є замала, щоб сама щонебудь чинити. Моя мама все за мене робить. І дивне, що вона все ще не знає, що має мене під своїм серцем. Вона годує мене своєю власною кров’ю. Жовтень 23. Моє лице почало трохи формува тись. Подумайте! За рік я вже буду усміхатись, а ще пізніше і говорити змо жу. Я знаю, що моє перше слово буде МАМА. Хто посміє сказати, що я ще не правдива людина? Я є правдивою і жи вою, так, як найдрібніша крихта хліба є все хлібом. Жовтень 27. Моє серце вперше почало битись сьо годні само від себе. Від тепер воно буде ритмічно битись, впродовж цілого мого життя, без відпочинку. Вкінці, по бага тьох роках воно змучиться, — перестане битись, — тоді я помру. Листопад 2. Кожного дня я трішки виростаю. Мої ручки і ніжки починають набирати фор ми. Але, як довго я ще мушу ждати, поки мої малі ноги біжком понесуть мене до мами, а мої малі руки зможуть обняти мо його тата? Листопад 12. Тепер маленькі пальчики почали фор муватись на моїх руках. Дивне! Які ма ленькі вони тепер. Колись вони будуть зривати квітки, бавитись бальончиком, гладити котика, чутливо стискати чиюсь руку. Може будуть чудово грати на скрипці, чи піяно, або малювати чудові образи. Листопад 25. Мої батьки ще не знають, що я малень ка дівчинка. Вони певно сподіваються хлопчика, або може близняток. Але я здивую їх! І я хочу називатися Катруся, так як моя МАМА. Грудень 10. Моє лице вже цілковито оформлене. Я так хочу бути подібною до моєї мами. Грудень 13. Тепер я вже можу бачити, але навкруги мене ще темнота. Але незабаром очі мої відчиняться і побачуть світ: сонце, інших дітей, квіти, горе, море, веселку. Як вони справді виглядають. І як ти, мамо, дійсно виглядаєш. Грудень 24. Мамо, я чую биття твойого серця. Чи ти чуєш тихе биття мойого, що б’ється рів номірно, -тук, -тук, -тук... Ти будеш мати гарну, здорову дівчинку, мамо. Знаю, що деяким дітям нелегко прийти на світ, але є багато добрих лікарів, що помагають тим дітям і їхнім матерям. Знаю також, що деякі мами не хотять їхніх дітей. Але я з нетерпливістю чекаю, щоби сидіти на твоїх колінах, гладити і цілувати тебе і бавитись твоїм волосям. Чи ти чекаєш на мене так само мамо, як я чекаю на тебе? Грудень 28. Мамо! Хто це ті люди? Чому вони забра ли мене від тебе? Чому перетяли нитку мойого життя? Нам було б так чудово жи ти разом. Мамо! Art. Loretha Young переклала з польського "Содаліст” до Рідерс Дайджест, а з польського на українську мову переклала Юлія Добош. Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top