Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
НА ВИХОВНІ ТЕМИ. ЧОГО ХОЧЕМО ДЛЯ НАШИХ ДІТЕЙ Питання передання української духовости поко лінням, народженим поза Україною, це одна з голов них турбот нашої спільноти в діяспорі. Цим турбу ються родини, яким залежить на тому, щоб їхні діти виросли з почуттям національної гідности, зі знан ням минулого та сучасного батьківщини їхнього по ходження, та щоб їхні діти, крім чужих мов, знали теж і українську. Вона ж часто є посередником спіл кування з українцями з-поза Америки, та є головним засобом пізнання та відчування нашої культури. На цьому полі є чималі труднощі, які часто є те мою дискусій в організаціях молоді, в колах україно знавчого шкільництва, а також і в приватних розмо вах. Та крім недомагань є теж і успіхи в не одній ро дині, які можуть послужити прикладом і порадою, як до цих успіхів доходити. Саме про радісні позитиви буде мова в цій стат- ті-інтерв’ю з однією матір’ю двох дітей та з її дітьми (в наступному числі). Пані Н.К. є професіоналісткою зі ступенем док тора, і матір’ю двох дітей, студентів вищих шкіл, із плинним знанням чистої української мови. Питання: Чи легко це прийшлося довести до то го рівня? Відповідь: 3 перспективи часу, це може видава тись важко, але справді під час тих підставових формативних 18 років, то якось не було тоді спе- ціяльно важко. Треба було тільки знати що саме хо четься осягнути. П: А що це було для вас? В: Ми обоє, з чоловіком, свідомі того, чому наші батьки покинули Україну; тому, що не могли бути практикуючими українцями в повнім сенсі. Всі зна ємо, які були і є перешкоди. Ми не хотіли, щоб зу силля наших батьків, кошти втрати України — були з такими результатами для нас і наших дітей, як і для тих дідів чи батьків, що приїхали з інших країн тільки задля хліба чи маєтків. П: Значить, ви не хотіли бути такими, як інші. В: Так, не хотіли. Це у стосунку до тих інших, яких пріоритетом було змішатися, загубитися і доро битися. П: То ж який був ваш свідомий плян у вихованні ваших дітей? В: Ми знали що хочемо, щоб вони були справді двомовними, і щоб мали почуття підґрунтя цих двох культур. Це з двох причин: перша, для психологіч ного пов’язання з українством. Друга, інтелектуаль на. Діти, що справді, і на однаковому рівні, оруду ють двома мовами — розвивають свої змисли логіч ного думання, від математики до логіки та різних мов. Це також допомагає і улегшує їм набувати знан ня з різних ділянок. Тепер це вже доказано різними студіями. П: Чи вибір української мови як першої — також має кілька причин? В: Так. Перша — саме ця психологічна. Друга — лінгвістична. Українська мова є майже фонетична. Дитина може багато легше навчитися читати українською мовою. Це вже від 3 до 4 року життя пересічній ди тині легко приходить. Коли у 4 роки навчити дитину другої азбуки, латинки — дитина може опанувати її за кілька тижнів. Тоді в неї не буде ніяких проблем із читанням по-англійському. П: А якщо дитина не хоче читати? В: Це означає, що батьки самі не вирішили що хочуть дитині дати. Якщо хочуть допомогти розви нути і стимулювати молодий розум, то кожного дня і кожного тижня будуть мати місце на книжку. П: Навіть малим? В: Саме від маленького віку. Від кількох місяців, поки ще дитина навіть не розуміє — у теплім контак ті, завжди брати книжечку, читати чи приспівувати, пов’язувати це з приємним переживанням. П: Аж поки дитина сама читає? В: Аж десь до 6-го року. Можна перервати скорі ше або пізніше, залежно від дитини. Важливо, щоб була атмосфера до читання. Батьки читають, чи батьки беруть дитину біля себе й читають їй. Якщо батьки залюбки читають і цінять книжки, якщо собі і дітям з різних нагод купують саме книжки — тоді ді ти теж цінитимуть книжку. П: А як переходити на другу мову, англійську? В: Ми читали дітям раз українську казочку, а раз англійську — але справді її не читали, тільки пере кладали. Спочатку діти слухали тільки український текст, а коли вже багато разів ту казочку чули, і зна ли вже дві азбуки, то самі очима ловили англійські слова, коли чули наш переклад на українську мову. А: Чому таким способом? В: Бо так ми підсилювали українську мову, і від разу стимулювали самостійне намагання переклада ти, робити самим свій тихий переклад і словник. Та ким чином, автоматично вони починали сприймати дві мови паралельно, хоч українську на вищому рів ні. 6 "НАШЕ ЖИТТЯ”, БЕРЕЗЕНЬ 1987 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top