Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
МАТИ СТРАДНИЦЯ ВОЛОДИМИРА ЗАРИЦЬКА Посмертна згадка Володимира Зарицька народжена 19-го ж овтня 1892 р. померла 30-го липня 1986 р. Volodymyra Zarycka was born October 19, 1892 and died July 30, 1986. 30-го липня 1986 року померла у Львові Воло димира Зарицька, вдова по бл.п. професорові Ми- ронові Зарицькому, визначному математикові, нау ковцеві й мати сл.п. Катрусі Зарицької-Сороки, геро їні нашої доби. Володимира Зарицька народилася 19-го жовтня 1892 року в селі Бариші, коло Бучача. Там батько був настоятелем, а Володимира, яку кликали дома Дзюня, була наймолодшою дочкою в родині. Батько помер, коли Дзюня була ще малою дитиною. Щоб дати дітям потрібну освіту, мати переїхала з дітьми до Бучача, і там Дзюня ходила до початкової школи. Учительський семінар закінчила у Львові. В 1913 році вийшла заміж за професора Мирона Зарицького, який учителював в той час в середніх школах, спочатку в Коломиї, а відтак в Тернополі. В Коломиї 3-го листопада 1914 року, народилася їх єдина доня, Катруся, яка в Тернополі закінчила на- родню школу і дві гімназійні кляси. До Львова пере їхали Зарицькі в 1924 р. і там проживали вже до своєї смерти. Професор помер 19-го серпня 1962 p., а св.п. Володимира — 30-го липня 1986 на 94-му році страдницького життя. Залишила у смутку внука Богдана Сороку, зна ного маляря-графіка, з дружиною Любою і дві пра внучки — Соломійку й Устю. Похована на Личаків- ському цвинтарі у Львові, в родинному гробівці. Тяжке було життя св.п. Володимири, бо її дочка Катруся, 31 рік перебувала в ув’язненні в польській, а відтак в большевицькій тюрмах. Тож змістом життя матері була турбота про життя її дочки й маленького внука, який уродився в тюрмі і перших 9 місяців свого життя провів разом з мамою в тюремній келії. Треба було допомагати їм харчовими пакунками. Хто пригадує собі тюрму на Казимирівській вулиці у Львові, тому завжди стане перед очима довга черга тих, що приносили пакунки в’язням, а між ними перед віконцем передач завжди стояла Мати-Страдниця — Володимира Зарицька. Під час німецької окупації Львова Володимира опікувалася дочкою Катрусею і маленьким внучком, бо зять Михайло Сорока був уже тоді на засланні в Сибірі. Опіку над внуком перебрала бабуся, заби раючи дитину з в’язниці, ще в останніх днях перебу вання большевиків у Львові, бо згідно із совєтськими вимогами дитина могла перебувати разом з матір’ю в тюрмі до 9-ти місяців. З роки присутности німців у Львові, жили За рицькі разом в своїй хаті, а коли большевики вдруге ’’визволили” Західню Україну, Катруся пішла в під пілля і стала організаторкою Червоного Хреста в УПА і зв’язковою Головного Командира УПА ген. хор. Тараса Чупринки. Внуком опікувалася сл.п. Во лодимира. В 1947 році большевики арештували Катрусю на вулиці Ходорова, і тоді в перестрільці її тяжко пора нили. Розійшлася вістка, що вона загинула. Провід УПА видав навіть посмертну летючку про її загибіль і впродовж 5 років ніхто, ані родина, ані організація не мали вістки про неї. Щойно по 5-тьох роках
Page load link
Go to Top