Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40-41
42-43
44-45
46-47
48-49
50-51
52-53
54-55
56-57
58-59
60-61
62-63
64-65
66-67
68-69
70-71
72
ПОЧАЛОСЯ ВІД САМОВАРА. (КІЛЬКА ОБРАЗКІВ З ДІЯЛЬНОСТИ ОДНІЄЇ ФІЛІЇ СОЮЗУ УКРАЇНОК В ГАЛИЧИНІ.) 1927 рік. Мені доходить 18. Зимний осінній вечір. Накрапає сльотливий дощ. Вітер дме головною вулицею Сокаля. На хіднику під червоною каменицею Ґлязера пробую розпа лити високий самовар. Перше моє призначення в Союзі Українок: приготувати перекуску і чай на тижневих сходи нах "Бесіди”. Прибуток з буфету для Союзу Українок. Канапки вийшли незугарні, на столику повно кришок, які дискретно струшує п. Чайківська, голова Філії. Панове гра ють у преферанса, пані — лябета, час від часу голосніший сміх або гостріша виміна думок про спосіб гри. Дощ б’є об високі вікна, біля великої церкви св. Петра і Павла стогнуть старі дуби.... Перший мороз покрив тонкою шкаралупою сокаль- ський чорнозем. Закутана бараницею їду на першу органі заційну поїздку ” в терен”. Хоч багато інтелігенції в місті, мало охочих на того роду активність. Я не маю практики і з вдачі несмілива, але організація села найважливіша спра ва, святий обов’язок кожного інтелігента. Ми ж обговорю вали в Пласті ідею селопласту. Навчуся'... По дорозі ор ганізаційна референтка Філії Марійка Хрущева пояснює мені процедуру, стосунки ... Повна читальня людей, жінки переважно в чорнім, сокальська мода. Нафтова лямпа бли має над столом. Пригадалося як минулого року я приго товляла з молоддю п’єсу М. Підгірянки ”В чужім Пір’ї” ще в Сільці, "вдома”. Слухаю уважно, мрію, як наступного разу вже я буду промовляти. Та не скоро був "наступний раз”. Мене застукало материнство! * * * 1930 рік. Весна. Мій чоловік відкрив адвокатську кан целярію в Раві Руській. Моє родинне місто, місто мого ди тинства, місто молодости моїх батьків. Висідаю з поїзду і мимохіть заглядаю у широкі вікна ресторану, чи не сидить там мій тато в товаристві п-ва Зарицьких, д-ра Левицького. "Було колись" — війна всіх розігнала! Кількадесять метрів від станції праворуч вуличка, там наш Народний Дім і був ша бурса, де ми колись жили, та чоловік везе мене далі, в нову дільницю міста, де нема ще хідників і ноги грузнуть по кістки у золотий пісок. За залізничним тором пасмо Львівско-томашівського Розточа, вкрите лісом Вовковиця. Колись "Соколи” уряджували там величаві фестини. Тепер нема "Соколів", не стало молодих активістів, повіт занед баний, український елемент залежний від нових окупантів, придушений, вільних професій майже нема, нема міщан ства (місто — колись польська кольонія), кілька ремісни ків, горстка залізничих робітників. Околиця бідна малоуро- жайна окрім угнівського району, який хоч адміністративно належав до Рави та свою українську діяльність провадив окремо. Поле для праці новому адвокатові і його дружині! * * * В неділю по пролудні йдемо на дитячу забаву. Народ ний Дім відновлений, не пізнати тієї залі, де колись танцю вала Галюся Фолис Лотоцька з моїми вуйками, не та сцена, де стояв Св. Миколай з дарунком, а моя сестра розкрича лася зі страху перед чортиком. У бурсі С.С. Служебниці провадить захоронку. Стара криниця замурована, тепер помпа, хрест на середині городу похилився. Відновляю старі знайомства, зустрічаю нових "діячок”. Одна з заснов ниць Філії тепер голова Ольга Князь Лещукова, бувша учи телька, жінка місцевого катехита гімназії, родом з Белза, може і нащадок якихось князів, енергійна, рішуча. Не може однак розгорнути ширшої діяльности, велика родина — ді ти потребують опіки. Жінки запрошують мене на сходини. Мене кооптували на секретарку Філії. З книги протоко лів довідуюся, що кілька років тому Філія була дуже діяль на, плекала інтенсивне товариське життя. В місті була шко ла підхорунжих, де було багато наших хлопців, приходили на наші імпрези, було життя. Та скоро польській владі то не сподобалося, прийшла заборона виходити з касарень, а згодом підхорунжівку перемінили на вишкіл охорони по- граниччя і дресирування псів. До того дві найбільш активні пані почали ривалізацію, почались непорозуміння, образи, включно до товариського суду. Вкінці одна виїхала, а дру га як жінка суді мусіла піти в "тінь”. Кількалітній застій треба було зрушити. * * * Пізно восени мене висилають на Загальний З’їзд до Львова, бо всі інші "перешкоджені”. Я захоплена! Пізнаю чільних провідниць жіночого руху. З’їзд в цілому чудова лекція праці на жіночій ниві. Заздрю філіям, які вже хва ляться кількістю кружків по селах, а навіть привезли де кілька делегаток селянок, які особисто складають звіти зі своєї діяльности. Несміливо запрошую Мілену Рудницьку на наші Загальні Збори, які мають скоро відбутися, вона радо обіцяє приїхати. В дарунку дітям я привезла, модну тоді у Львові, рожеву кавчукову лялечку. Вона весело під скакувала на ялинці на радість дітям, та раз надто прибли- зилася до свічечки і спалахнула разом з ялинкою! ★ ★ * М. Рудницька приїхала на 3. Збори нашої Філії і розіг нала мряки застою. Відмолоджена управа Філії набрала "темпа”. Старанно приготовані просфори, маланки, свя чене оживили товариське життя. Пильніша опіка над захо- ронкою піднесла кількість дітей, цікаві програми дитячих виступів на "Святі Матері", свята 1-го листопада чи в пошану Шевченка притягали батьків до Н. Дому. Якийсь час пере бувала в Раві група залізничників з Ходорова, була між ними гарна ідейна родина Калинців. Відпроваджуючи дітей до захоронки, я збирала по дорозі всю малечу. Може між ними був хлопчик Ігор?! * * * "Ми мусимо йти в терен”! Перша поїздка — найближча місцевість Потелич, славне колись княже місто. Ідемо в ком- Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top