Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
В нормальній родині держав вільного світу, діти, молодь а також і дорослі почувають себе під захи стом. З уваги на писані закони це дає почуття без пеки, а рівночасно у стосунку старших до молодших родить і розвиває в природний спосіб почуття відпо- відальности. Кровна спорідненість і зв’язані з нею почування створюють особливі взаємини, які з черги творять родинну атмосферу, сповнену істотних людських почувань дружби й любови, взаємної по шани й довір’я. Крім того родина справляє найважливішу функ цію в передаванні з покоління в покоління релігій них обрядів, культу Бога і Божих законів. На етичних засадах тих законів, в атмосфері любови і само пошани виростає почуття людської гідности, що прагне свободи для одиниць, родин, громад, на родів. Це споконвічне прагнення людини знайшло най кращу розв’язку в оформленні проблем свободи лю дини через закони демократичного устрою держав вільного світу. Демократична культура високо ці нить гідність одиниці, як також і вартість родини, якій забезпечує її суцільність і недоторканість. Тоталітарна система цілковито підпорядковує родину державі. В тоталітарній державі родина може бути кожної хвилини розв’язана, розірвана, по грабована і знівечена дощенту. Вона є сліпим зна ряддям в руках державного апарату, який розпоря- джає нею з більшою свободою і безоглядністю, ніж колишній поміщик панщизняними людьми. Тота літарні системи обмежують найменший прояв сво боди й свободолюбности родин і одиниць, допома гаючи деспотичній — партійній та політичній дисци пліні в родинах, школах, громадах і установах та у цілому державному апараті до меж наявного, ле гального терору. Родина, яку Енгельс уважає недорозвиненою формою суспільства, буває в СРСР підтримувана тільки до цього моменту, доки держава може мати з неї користь, беручи до уваги, що дитина належить державі, а не своїм батькам. Ціллю життя родини має бути виключно користь і потреба держави, без уваги на користі і потреби одиниці чи індивідуально сте Економічна російсько-національна політика СРСР орудує родинами та цілими народами як без душним знаряддям у розбудові, закріпленні та обо роні потуги своєї імперії. СРСР має дві головні державні проблеми до розв’язання. Перша це проблема національностей у нутрі держави, значить знищення націоналізмів у по одиноких республіках і перетворення їх в один на ціоналізм федеральний, всеросійський. Друга про блема, це посунення експансії на схід, північ і пів день, а з нею в’яжуться такі завдання, як аграрна культура на малозаселеніх і порожних цілинних про сторах, експлуатація великих мінеральних покладів в Азії та упромисловлення її. Совєтське економічне і політичне плянування знайшло одночасно розв’язку обидвох проблем, за стосовуючи у своїх республіках систему народо- вбивства і невільництва способом арештів, депорта цій, ’’добровільного переселення”, голоду й актів безпосереднього, найгострішого терору. Кожна із згаданих акцій ударяє в родину, розби ває її та нівечить, лишаючи беззахисних дітей, мате рів, а недорослу молодь мобілізує заздалегідь у справжні невільничі табори або запроторює в катор гу- "Як Росія довга й ш ирока немає родини, в кот рій би хтось не сидів (в т юрмі), Як добре іде, то й кілька членів родини нараз, Ув’язнення є рівнозначне із розбит т ям родини. Так м уж , як і друж ина засу дж еного є автоматично признані законом за сво- бідних ( неодруж ених). Зараз після присуду м ож ут ь заключати нові с у п р у ж і зв ’язки. Така система є не звичайно проста і мудра. Д ерж ава зискає мільйони безплат них, я к-б уд ь го дованих р о б іт н и ків , а ж и т т я на волі не стає через це загамоване."3 Велике число родин в СРСР розбито і знівечено в т. зв. чистках, які відбуваються там безперервно під різними гаслами й назвами. В роках 1918-1927 совєтська влада переслідува ла заможних людей, видатних представників дав ньої інтелігенції, купців, духовенство, що не відмов лялося від духовного стану, а з жінок черниць і перекупок. В роках 1928-34 нова хвиля переслідувань захо пила церковних діячів, а в акції ’’розкуркулення се лян” чимало родин з жінками і дітьми. У зв’язку з ко лективізацією 1932/33 за штучно створеним голодом ішла хвиля переслідувань за ’’привласнення держав ного майна” (закон з 7 серпня 1922). Тоді примусово переселюють цілі пограничні смуги, йде також ши рока акція переслідування діячів науки і культури. У всіх трьох акціях кількість жінок арештованих і за сланих значно переступила теперішній відсоток жі нок серед політичних в’язнів, що становить 10. В роках 1934-1938 хвиля жахливих пересліду вань, відома як "Єжовщина” заторкнула багато жі- нок-фахівців. Окупація Совєтами Західньо-Українських Зе мель в1939-1945 позначилася арештами політичних і культурних діячів та вивезенням їх родин. В 1940 р. був ’’процес 50”, в якому судили націо налістичну молодь. Між обвинуваченими було багато дівчат. Під кінець війни між в’язнями запідо зреними у співпраці з Німцями було чимало жінок. В цей час убито в совєтських тюрмах багато в’язнів, а між ними велике число дівчат і жінок. __________________ П р о д овж е н н я буде 1. A. Gessel: Infant and child in the culture of today. (New York, 1943), 9. 2. Ibid. 10. 3. M. Rudzka: W domu niewoli. (Roma, 1946), 104.
Page load link
Go to Top