Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
ВИСЛІД КОНКУРСУ НА ПРОЗУ з ІСТОРИЧНОЮ ТЕМАТИКОЮ ФОНДУ їм. ЛЕСІ І ПЕТРА КОВАЛЕВИХ Союз Українок Америки повідомляє, що жюрі Конкурсу Фонду ім. Лесі і Петра Ковалевих в складі: д-р Мирослава Томоруґ-Знаєнко, д-ра Ася Гумець- ка, д-р Лариса М.Л.З. Онишкевич одноголосно приз нало тільки одну нагороду, а саме Леонідові Плю щеві за його твір ”У карнавалі історії”. Жюрі запропонувало вирізнити твір Дмитра Чу ба Нитченка ’’Люди великого серця”, який сповняє важливу літературно-освітню функцію для молоді. Офіційне вручення нагород пов’язане з зустрічю з авторами та членами жюрі відбудеться 5-го берез ня 1983 р. в год. 6-ій по полудні в домівці СУА, 108 Друга Ев. в Нью-Йорку. Пригадуємо, що розписано уже наступні кон курси, а саме: на науковий історичний твір з датою до 31-го грудня 1984 p., на прозу з історичною тема тикою до 31-го грудня 1983 р. ’’НАШЕ Ж И ТТЯ ” Ш УКАЄ СПОНЗОРІВ ДЛЯ ПЕРЕДПЛАТ Ж УРНАЛУ! ЗВЕРНЕННЯ ДО УЧАСНИЦЬ ВСЕУКРАЇНСЬКОГО ЖІНОЧОГО КОНГРЕСУ У СТАНИСЛАВОВІ У травні 1984 р. відбудеться в Нью-Йорку ХХ-та Конвенція Союзу Українок Америки. При цій нагоді буде відзначене 100-ліття українського жіночого руху і 50-ліття Всеукраїнського Жіночого Конгресу, який відбувся в Станиславові у 1934 р. Екзекутива СУА звертається до учасниць Конгресу з проханням помогти у відміченні цієї важливої події. На рідних землях не буде святкувань. У вільному світі маємо змогу зібрати матеріял, публікації, біографії визнач них жінок — організаторок Конґресу, відгуки у пре сі, знімки та пам’ятки й видати їх друком для гідного вшанування праці попередніх поколінь українських жінок. Сподіємося, що учасниці Конґресу піддержать наш почин і причиняться до поглиблення відомо стей, збірки матеріялів, відтворення атмосфери тих часів, щоб зберегти для історії світлий момент ук раїнського жіночого руху. Листування просимо спрямовувати на адресу канцелярії СУА. 108 Second Ave. New York, 10003 Д окінчення: УКРАЇНСЬКА Ж ІНКА нок було більше жінок ніж у будь-якій німецькій, французькій чи іншій жіночій організації. Нині, коли мені доводиться говорити на наукових конферен ціях про діяльність Союзу Українок, я помічаю вели ке зацікавлення тим, зокрема серед жінок так зва ного ’’третього світу”, які відразу хочуть знати все, що було написано на цю тему і хочуть точно знати про програми, статути і маніфести Союзу Українок. Таким чином починаючи з 1884 року (цю дату ми прийняли зробили ж: ’’святою”, хоч її можна б пересунути на десяток років раніше) українське жі ноцтво завжди було активне в громадській праці community action, як тепер модно казати. Другою прикметою українського жіноцтва була праця над собою, або користуючись термінологією, яка де кому більш знайома equality in the face of open and hidden discrimanation. Ми жінки завжди пробували змагати до рівноправности. Ми не завжди заходили в дискусії на цю тему (хоч частіше, як нам здається), але завжди пробували зіграти якусь важливу ролю в нашому суспільстві. А сьогодні? Наша присутність тут потверджує, що ми не самі, хоч, може, живемо окремо від гро мад. Ми різнимося віком, місцем поселення, вірою, політичними переконаннями, працею, мовою, заці кавленнями. Але нас єднає переконання, що ми вий шли зі спільности переживань, з одного світу, і пря муємо до другого, за який ми будемо відповідальні. Якого світу ми хочемо? Яких світів? Між якими двома світами ми знаходимось? Ми не є між двома світами. Наш світ подвоївся, потроївся, став приз мою нашого буття. Але він завжди таким був; ми не завжди це собі усвідомлювали. Ми далі будемо жити на різних площинах. Чого ми хочемо? Ми хочемо нічого іншого, як того, чого хотіли жінки перед нами. Ми не хочемо ні чого іншого, як того чого хотіли чоловіки перед нами. Ми хочемо особистої автономії. Ми хочемо, щоб з нами рахувались як з людьми. Ми хочемо, домагаємось прав людини. Ми хочемо суспільства, яке сприяло б нашому власному розвитку. Всяке інше суспільство, яке пробує накинути на нас свою дефініцію "я” є обмеженим суспільством. Обмежене суспільство не може творити повноправних, повно- вартісних творчих одиниць, а ми хочемо бути твор чими одиницями, ми мусимо бути творчими одини цями, якщо ми хочемо задержати будь-яке україн ство. Ми хочемо суспільства без подвійних стандар тів, без поділу на стать, на мову, на будь-яку фаль шиву ексклюзивність тимчасових вартостей, модних кличів і псевдо цілей. Ми не хочемо бути тільки рівноправними з чоло віками у їхньому часто завішеному і неповному розу мінні права. Ми не хочемо бути рівноправні з чолові ками в їхньому безправ’ї. Ми хочемо спільно змагати до повноти життя, до широти світів, без нарушення нашого ”я”, в повному розумінні нашого ”я” в історич ній перспективі. Відпис з магнетофонної стрічки здійснила Катерина Чумаченко.
Page load link
Go to Top