Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
НАТАЛЯ ЗАБІЛА ЛАСТІВКИ Пригріва весняне сонце. В рівчаках біжать струмки. Метушаться за віконцем клопітливі ластів ки. Вже останній сніг розтав. Тепло і весело. Весна!.. Аня встане вранці-рано та відразу — до вік на: — Чом це, мамо, пташенята до вікна летять щомить? Це вони до мене в хату, мабуть, хочуть за летіть? Відчини віконце, мамо, хай вони сюди ле тять! Я дивитимусь, руками я не буду їх зай мать! Підлетіли. Відлетіли. Тільки крильця — блим та блим! — Це вони будують вміло для своїх маля ток дім. Все працюють безупинно, не марнують, бачиш , час. Грудочки м’якої глини в дзьобах носять раз у раз. Скоро буде тут гніздечко, добре зліплене з землі. В нім лежатимуть яєчка у м’якесенькім кублі. Потім будуть пташенята, ненажери, — про сто страх! Цілий день їм батько й мати все носити муть комах. Підростуть в маляток крила, мати їх нав чить літати, — таю, як мама Аню вчила в книжці літери читать. А тоді настане осінь... Стане зразу холод ніш. Вранці ляжуть білі роси на травичку, на спориш... — Взимку ж, мамо, пташенятам буде хо лодно в гнізді! Правда, ти до мене в хату всіх їх пустиш отоді? — В теплий край тоді далеко полетять усі пташки: журавлі, качки, лелеки і маленькі ластівки. А як буде знов надворі тепло, весело, ве сна, — прилетять пташки з-за моря знов до на шого вікна! ’’Світанок” Мал. Ельмира Ґеруляк ІРИНА РЕЙТ • • • Поснули вже діти. І пташки маленькі Замовкли — дрімають в гаю, І місячне сяйво спливає тепленько На сонну голівку твою. Спокійно засни, моя люба дитино, Не знать тобі злиднів і сліз. У тую годину бажання єдине У мене, щоб гарно ти ріс. Щоб виріс здоровий та в школі учився І рідную мову пізнав, Любив Україну, батьків не цурався Та працю й людей шанував. Он зірка моргає з високого неба, У наше вікно загляда, Немов би хотіла сказати до тебе: Пора, синку, спати, пора. ’’Світанок”
Page load link
Go to Top