Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
"ПРОСИМО НЕ КУРИТИ!” Все частіше і в щораз інших нових місцях ми завважуємо такий напис. Ще кілька років тому назад ми бачили його хіба у пластовій домівці чи у лікарнях — сьогодні він майже усюди: в ресторанах, літаках, домівках різних організацій і десятках інших публічних місць. Хоча акція ’’відкурення” широка і має свої пози тивні висліди, існує ще величезна скількість курців, які не можуть відзвичаїтися від тієї звички. Для них не-курці мають більше чи менше виро- зуміння, але хотіли б мати таке саме у курців, бо і у тому мусить бути рівноправність, про яку сьогодні говориться на кожному кроці. А тим часом, скільки разів нам, не-курячим, траплялося сидіти на засі данні чи імпрезі, де багато учасників курить, або прийти до домівки, де раніше курили та залишили повні попельнички чи паперові кубки з недо курками. Скільки разів нам доводиться входити до кімнати, пересяклої димом тих, що перебували в ній перед нами. Коли навіть ми не є вражливі на це і не думаємо, що цей дим може бути шкідливий для ВІРА ВОВК САМУРАЙ Самурай учневі: ’’Щоб стати майстром шпаги, будь майстром гри мікадо. Заки розколеш волос, направ павутину. Заки зруйнуєш царство, збудуй себе”. (Мандаля) нашого здоров’я, то таки нам такий брак уважли- вости курців може не подобатися. А таке трапля ється дуже часто також у жінок, яких серед курців тепер дуже багато. Тому я певна, що усі жертви задимлених домівок та повних попельничок з приємністю піддержать голосне і палке прохання: ’’Просимо не курити” — з надією, що воно дійде до тих, до яких воно спрямоване. О-КА СЕРЕД КВІТІВ І ЗЕЛЕНІ РОЗМОВА ІЗ СТАРЕНЬКИМ ФЕРМЕРОМ Коли їхати фермерськими дорогами Нью-Йоркського стейту, можна вже зауважити як гарно підросла ярина та квіти в городах, старанно обведених дротяною сіткою-пар- каном. Загорода довкола грядок конечна, бо інакше зайці, серни, єноти та інші звірі не залишать ні одної яринки на грядці. Насувається думка про ті суворі засоби, які застосову ють люди супроти звірят, охороняючи свої городи: стрі ляють, наставляють пастки, чи отруту. Однак можна охоронити свій город іншим, не таким жорстоким способом. У розмові із стареньким фермером, любителем рослин і звірів, я довідалася про такі інші засо би охорони городів. Розказує цей старенький чоловік, що з усіх звірят най- хитрішим є єнот (racoon). Його не так легко обдурити. І так, щоб єноти не об’їдали кукурудзу, треба обсадити грядки гарбузами. Листя та стовбурі гарбузів шорсткі, колючі, не приємні в дотику так, що навіть єноти їх не люблять, і до грядок обсаджених гарбузами не лізуть. Інший спосіб охорони — це обвести паркан дротом з дуже слабим електричним струмом. Ще краще обвести паркан 3-ма електричними дротами: один на висоті 3-ох цалів, другий на висоті 8-ох цалів, а третій на висоті 30-ох цалів. Це забезпечило б охорону перед єнотами, зайцями, сернами та іншими звірятами. Усміхаючись подав фермер найлегшу пораду. Можна на городі поставити радіо, на батерії, включити голосну музику і це теж відстрашить звірят, доки не ’’навчаться лю би ги’’ голосну музику. Війна із звірятком яке називаєтьсялюос!сЬиск*також не легка. Воно як не перелізе паркан горою, то перелізе знизу напевно. Проти цього звірятка найкраще вкопати дротяну сітку на 10 цалів глибиною в землю так, щоб сітка була *подібне до нашого борсука трішки загнута від городу. Це на те, щоб звірятко копаючи тунель покололо собі лапки до гострих дротів сітки. Над землею вистачить обвести город 3-футовим парканом. Кроти (moles) швидко мандрують під землею, а їхні тунелі перевертають ярину з корінням із землі. Фермер розказував, що хотіли різними способами вигнати цих звірят. Насипали до тунелів перцю, заливали розчин з час нику, але нічого не помагало. Аж дійшли до того, що коли засадили рослину т.зв. castor beans, кроти більше не по верталися. Треба підкреслити, що castor beans це трійлива рослина і треба бути дуже обережним, особливо там де бавляться діти. Приємне маленьке звірятко, що так гарно скаче поля ми, скоро виростає і стає нищителем зеленої ярини, капусти, салати і іншої городини — це зайчик! Звичайний паркан-сітка вистачає, щоб охоронити город перед зайцем. Там де нема паркану, можна посипати добривом т. зв. dried blood що його зайці дуже не люблять і туди не будуть ходити. Можна також скроплювати грядки з яриною розчи ном з часнику і перцю. Зайці не люблять теж квітів чорно бривців (marigold). Якщо город не дуже великий, можна ними обсадити грядки. Серни теж не будуть об’їдати рослин, які скроплені розчином з часнику і перцю. Відстрашує серни електрич ний дріт, або високий паркан — дротяна сітка. Серни люблять об’їдати молоді галузки овочевих де рев та овочі з дерев. Щоб відстрашити серни від саду тре ба купити маленькі полотняні мішечки (їх можна купити у крамницях де продають тютюн), наповнити їх готовим до бривом (tankage) і розвісити по два-три на кожному овоче вому дереві, тоді серни не будуть об’їдати дерев. Ще більше різних порад давав мені фермер, але не все вдалося затямити. 14 НАШЕ ЖИТТЯ, ЧЕРВЕНЬ 1982 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top