Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
ЇЖАКОВА РАДІСТЬ МИКОЛА СИНГАЇВСЬКИЙ То була пізня осіння пора. Пізнішої вже не буває. Зима свою пору собі забирає і першим снігом землю вкриває. Саме в ту пору ми знайшли їжака в лісі. Помітивши нас, він миттю згорнувся в колючий клубок. Щось пробурмотів і завмер. Кружляв сніг і м’яко лягав на холодну землю. Роздивились ми, — слід, як стежка, тягнувся за ним. Думали, що вийшов їжак з оселі та заблудився. Шукали оселі — не знайшли поблизу. — Куди мандруєш? — запитали в їжака. А він не відповів. І вирішили ми взяти його додому. В хатньому куточку відвели їжакові місце. Пригріли, молоком напоїли. Довго оглядав їжак нову оселю. І наче звик. Відчув, що тут йому доведеться зиму зимувати. Звали ми його ласкаво: їжачок-бурлачок. І зачувши те слово, він уже не згортався в клубок. ! колючки його пом’якішали. І сам бурлачок зробився ніби прирученим, хатнім. Часом, почувши мелодію з приймача, він довго тупцював на місці, наче пританцьовував. — Зиму в хаті перезимуєш, - а п«ю — в лісі перелітуєш, — втішали ми їжач’каг'бурлачка. . . А по весні так і сталося, як гадалося. Як станув сніг і весною запахло надворі, засумував наш бурлачок. Не їсть, не п’є. Згорнеться в клубочок і цілими днями лежить у своїй постелі. — Може, захворів? — бідкалися ми біля нього. — Може, хто образив? — запитували ми бурлачка. Мовчав їжачок-бурлачок, наче й не дихав. Пішли ми за порадою до лісника, діда Никифора. А дід усміхнувся та й каже: — Винесіть його надвір — ото і всі ліки. Він ще вам заспіває. Засумував за весною ваш бурлачок. І що б ви думали? Випустили ми бурлачка надвір. Розгорнувся він, висунув з колючок свого кирпатого носа і голосно чмихнув. Раз, вдруге. Мені почулося, наче бурлачок співає. А дід Никифор усміхнувся та й каже: — Чуєш, а він у тебе, як птиця співає. Зі збірки "Босоногий дощ” Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top