Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
ДОПИСИ З ДІЯЛЬНОСТИ ВІДДІЛІВ ВЕЧІР СЛОВА І ПІСНІ В БАЛТІМОР ’’Нічого я так не люблю як вітра вітровиння. Його шляхи, його боління І землю... землю свою...” Павло Тичина Правдивим вітром з України повіяв на нас виступ ансамблю "Ми з України” на вечорі "Слова і пісні”, що його влаштували 59-ий і 115-ий Відділи СУА в Балтімор 17-го травня 1981 р. Програма складалася з сольоспівів, рецита- цій і скечів. Фортепіяновий супровід композитора Леоніда Вербицького. Керівник ансамблю Ліна Белюць своїм сольо- співом і рецитаціями всеціло полонює увагу слухачів тому, що вона любить українську пісню і слово. Прослухавши кілька пісень в її виконанні, як ’’Лелеки”, "Зірки на снігу”, чи "Мальви”, відразу відчувається повний духовий контакт з артисткою . Щось таке, як Володимир Івасюк висловив в піс ні словами: ”...ти моє крило, я твоє крило”. Такою ж самою теплотою і любов’ю огріті її рецитації — веселі і сумні, як нпр. поема Ліни Костенко "Маруся Чурай”. Колись Євген Гребінка написав пісню "Очі чорнії, очі карії”. Пісня прийнялась і широко співалась. Може не одній молодій людині допомагала виспівати те, чого вона не могла сказати словами — "очі чорнії, покохав я вас”. І так, як звичайно все на світі минає ’’все пройшло уже, все минулося, лиш воно мені не забулося”. Що не забулося, — довів композитор Леонід Вербицький, написавши і скомпо нувавши пісню про пісню ’’Чари чорних віч” і сам її відспівав. Були в програмі ще скечі і рецитації у виконанні артистки Л. Гайдай і режисера О. Ж урби, як ”Айша і М агомет” (Лесі Українки), ’’Потрібна секретарка” (Л. Гай дай), але найбільше мені запам’яталась байка у виконанні О. Журби про "височайшого раба” — голову сільради, що не знає щирого демократичного підходу до людей, а тільки перед начальством плазує в чотири погибелі, а підлеглих собі топче ногами. Жаль, що це розповідь про владу на нашій рідній землі. Приємно, що росте талановита зміна. Доня Л. Белюць і О. Журби з великим хистом відіграла на фортепіяні ’’Пісня без слів" і першу частину сонати Бетговена. Гостей представила і подала пояснення до поеми "Ма руся Чурай” директор місцевого Відділу Українського Музичного Інституту, заступниця голови 59-го Відділу СУА, Лідія Шавяк. Р. 3-ка П’ЯТЬ РОКІВ ПРАЦІ СУА В ІРІ, ПЕНН. 116-ий Відділ СУА ім. Олени Лотоцької, Ірі, Па. відсвят кував 28-го лютого 1981 року своє п’ятиліття святочним бен кетом у клюбі "Зібенбурґер”. Голова Відділу, Ірина Свис тун відкрила святочну програму молитвою і привітала голо ву Окружної Управи Огайо Ірину Кашубинську і гостей. Ведення бенкетом перебрала д-р. Рената Волинець. Пер шим промовцем була Марія Дозорська, яка розказала про заснування і діяльність української громади в Ірі, Па., перед 70-ти роками. Хоч перші кроки були тяжкі тоді для україн ської еміграції в малих скупченнях, та не зважаючи на це, тяжкою працею і з великим завзяттям збудували церкву і спровадили священика. Громадське життя скупчувалося біля церкви. Заснували 40-ий Відділ Українського Народ ного Союзу. В рамках церкви і УНС, українці в Ірі в 50-их і 60-их роках брали організовану участь в американському суспільному житті в Ірі. Організували пікніки, давали пока зи народніх танців, ознайомлювали з українськими обря довими і традиційними звичаями, продавали печиво і українські страви під час міжнародніх фестивалів. Най важливіше, що були горді зі свого українського походжен ня. Другим промовцем на бенкеті була Лариса Шпон, яка поінформувала присутніх про заснування Відділу СУА в Ірі. Відділ ім. Олени Лотоцької був заснований 14-го грудня 1975 p., перші сходини відбулися з участю представниці Окружної Управи Огайо, Ірини Кашубинської. Вибрано пер шу управу Відділу в такому складі: голова Ірина Свистун, заступниця Надія Гамілтон, секретар Марія Дозорська, ка сир Марія Целенська, референтка суспільної опіки Марія Супик-Борсі, господарська референтка Марія Ярема. Від діл перебрав відповідальність майже за всі ділянки україн ського організованого життя в Ірі. Надзвичайно працьовиті членки брали участь у телевізійних програмах, показах українського мистецтва. Щороку беруть участь у балю ’’Ін тернаціонального інституту”. Два рази виграли першу наго роду за мистецьку виставку українських виробів з дерева, кераміки і вишивок. В 1977 р. влаштовано одномісячну виставку вишивок, різьби, писанок і літератури в Ірі "Public M u s e u m ” . В 1978 р. разом з Народнім Союзом відсвятку вали 60-річчя Української Незалежности. Організували і під тримували фінансово дитячу танцювальну групу "Золоте Колосся” під керівництвом Марґарет Корапі і її доньки Лорі Корапі. Членки зустрілись з Розалін Картер, під час її пере бування в Ірі. Три роки влаштовується свято св. Миколая для дітей. Відділ придбав п’ятирічний стипендійний фонд для студента в Бразілії в пам’ять Павла Юшкевича, сина членки Джені Юшкевич. Подружжя Юшкевич є спонзорами цього фонду. По слові Л. Шпон, студенти Лорі Корапі і Джефрі Мун- тіян відтанцювали кілька народніх українських танців, за- що гості обдарували їх оплесками. Ірина Кашубинська при вітала членів Відділу і побажала дальших успіхів у праці. І. Кашубинська поділилась з присутніми споминами про своє рідне село і висвітлила прозірки української ноші з цього села. Офіційну програму свята закінчила д-р Рената Воли нець. Вона сказала, що людям без знання своєї спадщини є трудно будувати сильну майбутність. По вечері і програмі гості забавлялись допізна під звуки української мелодії і за доволені розійшлись додому. Надія Волинець, пресова референтка Відділ належить до Відділу УККА в С ан-Ф ранціско і співпрацює з ним. Підтримує українську школу для дітей, а деякі союзянки вчать в ній. Цього літа діти прощають свою улю блену учительку, а сою зянки активну членку, Христину Ш мотолоху, яка з родиною перебирається до Лос-Анджелес. Сподіємося, що Христя там включиться в ряди сою зянок і буде про довжувати працю для добра української громади. Сою зянки бажаю ть їй успіхів на новому місці поселення. Я. Оренчук, пресова референтка Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top