Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
Тільки між нами і телефоном ... БІДА З ОСВІЧЕНИМИ ДІТЬМИ ТА Й ВНУКАМИ. Колись бабуся могла бути джерелом (часом навіть підставовим) інформації про життя, а головно про народні традиції. Та в наш ’’модерний” час не завжди це так складається. Недавно я зустрілася з моїми двома давніми приятельками. При чайочку й тортику була можливість вилляти всі свої жалі й бо лі. — Ех, Любо! До чого тепер дійшло з унуками! Колись наші бабці як сказали нам що борщ має бути такий -то, то ми й так його варили. Коли кутю робили рідку, з горіхами і т. д. така вона й була. Коли нам вишили сорочку чи фартушок до народнього строю то ми приймали, що тільки так воно має бути. А тепер внуки критикують, що взір ”НЄСТИЛЬОВИЙ”,ЩО кольори не з тої околиці, що решта строю! — Ех, Марусю, ти хотіла завжди бути єдиним авторитетом. Що ж маєш тепер конкуренцію в родині, і то, може, від внучки?! — Та саме від внучки, що стала дуже розумна в українській школі. Десь понаучують їх там різних фактів, чи не фактів, а речей яких я в нас не бачила. — Марусю дорога, та невже аж такі протиріччя виходять зі школи українознавства? — А таки так, моя дорога! Ось ми говоримо щоб все мати готове на Великдень уже на Великий четвер, що і так є майже святом, і тоді досить постять. А моя Оксанка на це дає нам лекцію, що Вербний або Білий або Чистий четвер називається також Живним і тоді їдять досить багату вечерю. Що нібито навіть 10 чи 12 страв мали, включно з кутею. Ну, де це таке в нас хто чув?! Тут нашу Марусю дещо заспокоювала наша спільна приятелька Таїса: — Ціла біда в тім Марусю, що всі ми знаємо тільки те що було ”в нас” лише, себто в нашій вузькій околиці. Молохто з нас вивчав звичаї з різних сторін України. Мені довелось цю справу перевірити коли ще мій найстарший син ходив тут до школи українознавства. І він, і твоя внучка мають рацію! І такі назви на четвер, і такі звичаї бували в Україні! — Таїсоди це перевірювала? І щось читала про ’’христувальників”? Молодь що ходила на Великдень від хати до хати й бажала всім добра з весною (щось так як на Новий Рік), а їм дарували писанки чи крашанки? А дівчата дарували в понеділок вибраному (чи й кільком) хлопцеві писанку — колодку. За це хлопець наймав колись танок для неї? — Так, Марусю! Я це знайшла в різних книжках, бо доводилось ще перевіряти й інше. Одного разу на Провідну неділю на цвинтарі в Бавн Бруку одна пані переконувала мене що писанок на чернигівщині не писали. Подібне я чула також від нашої знайомої з Поділля яка аж маючи 75 років разом з внуками вчилась писати писанки! Отже я довідалась, що са ме на Чернігівщині, Київщині і Волині знайдено до кази, що писанки там були ще перед приходом Християнства Ми ще чули нарікання, що внуки поправляють мову своїх бабусь: не казати яйко, дзядзьо чи цьоця, єнші, тьотя, совітувати; не називати вареників пирогами ітд. І хоч бабусі і дідусі нарікають що ”у нас так говорили” то таки краще допомогти молодим знати літературну мову, а не регіональну, і краще їм знати про різнорідність і багатство наших звичаїв, як тільки кілька з околиці своєї бабусі. Що ж, з такими ’’наріканнями” на школи українознавства нам буде всім користь. Щоб тільки більше таких внуків, що ці факти засвоюють і практикують! Любов Калиновим НАША ОБКЛАДИНКА ГЕОМЕТРИЧНІ СИМВОЛИ Геометричні символи і взори домінують у декоруванні писанок. Писанчарка ділила яйце простими ліняіми на три кутники, квадрати, пояси та інші форми. Такий поділ давав площини, в які було легко вписувати символи, або інший орнамент. Яйце може бути поділене на дві, чотири, або так багато частин я продиктує фантазія писанчарки. Дуже популярним символічним поділом є "сорок клинців” . Кожний трикутник (клинчик) мав призначення-виконати одне побажання. З приходом християнства ’’сорок клинців” стало означати сорок днів посту, сорок днів побуту Христа в пустелі, або сорок мечеників. Трикутники можуть бути залишені порожніми, або виповнені сісткою, лініями чи крапками. Іншу групу геометричних символів становлять стилізовані предмети щоденного вжитку, як барилка, савки, пояски, ворота, віконця, вітрячки, грабельки, гребінці, вилки і драбинки. З к а т а л о г у У кр а їн сь ко го М узею Таня Осадца 14 НАШЕ ЖИТТЯ, КВІТЕНЬ 1980 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top