Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
Ф. ЛЮБИНЕЦЬКА Синові Проблеми української родини Родитися світлові важко, Колоти темряву ночі, Що держить весь світ в обіймах, У пристрастей темнім полоні, Родитися світлові важко На неба вузькім небосклоні. Та все ж таки мусить родитись, Прорвати темряву ночі, Бо світ світло бачити хоче, На нього ждуть з тугою очі. У змагу невпиннім щохвилі За світ зводять бій дві стихії, У змагу зродилась людина, Темряви й світла дитина. 22 червня 1972 СТЕФАНІЯ ГУРКО Проходячи майже 30-літнім шляхом укр. діяспори, натрапляємо при ньому більші і менші будівлі наших церков, зустрічаємо народні доми, відпочинкові оселі, табори молоді, спортові площі, будинки наукових, жіночих, політичних організацій, господарські підприємства. Всі вони здвигнені руками і тих, які прибули до цієї країни 100 чи менше років тому, і тих, які прийшли тут по Другій Світовій війні. Завважуємо людей старших, молодших і зовсім молодих, хоч тих останніх не дуже багато. Але наші очі радуються й тим, що бачать, бо це доказ нашого життя, — ЖИТТЯ української спільноти в діяспорі. А ось ’’храм української родини”. Зовні обладнаний гарно, але чомусь не виповнений вщерть ні інтенсивним життям молодої Генерації, ні численним життям дітвори, ні гомінким словом української мови. Підношу листок із церковного бюлетеня, і зараз же на першій сторінці читаю: ”3а 1976 рік 35 звінчалось, в тому числі українських пар тільки 13 — ТРИНАДЦЯТЬ!!! Ах так. Ось де відповідь на наші перші запримічення про вище згаданий ’’храм”. Тепер приглядаємось йому ще уважніше і бачимо, що деякі його частини світять пусткою... А що станеться за наступних ЗО, 50 років!!!... Ось де причина поступового пустіння ’’храму укр. родини”. Але не єдина. Молода жінка-професіоналістка оповідає: ”Ми купили нову хату в англійській дільниці, чудове оточення, обоє працюємо, можемо собі на те дозволити”. — — "Але ж укр. молода Генерація має також нову гарну дільницю. Там же ж і наша церква, і школа. А тут вам далеко посилати дітей до укр. школи” — — "Ну, ми часом їздимо і до укр. церкви, але більше до костела, бо ближче, дітей посилаємо до амер. школи, але в суботу веземо їх до українознавчої школи, хоч я сама не маю переконання, чому властиво це робимо. Так роблять наші знайомі, і ми їх наслідуємо. Тай не знаю, чи діти багато навчаться того українознавства, побуваючи тільки один раз в тиждень в укр. школі, а з укр. мовою ще гірше. Ми дома говоримо здебільшого по-англійському, щоб виправити свій чужинецький акцент, не хочемо надто від різнятися від наших сусідів”. — Молодий хлопець, закінчивши студії, виїжджає до місця призначення, до праці. З ним їде й його дівчина, утікаючи з дому. Замешкують разом. Вінчаються, чи ні. Він каже: "Закладати родину — це дуже відповідальне завдання, а крім того й великий економічний тягар. Я не певен, чи можу брати на себе таке велике зобов’язання”. Вона: ’’Материнство робить жінку залежною від дому, від чоловіка, не дає можливости себевияву так, як у праці. І взагалі жінка не може працювати заробітково і одночасно виконувати обов’язки матері, а сьогодні 70% жінок працює". Під цю категорію треба підтягнути й причини розводів, які тепер зростають, і, як кажуть соціологи, будуть ще зростати. Батьки середнього віку обоє працюють, діти в школі. Діти і батьки харчуються в домовленому ресторані, але не в одному часі, перші після закінчення навчання, другі після закінчення праці. Після обіду розходяться своїми шляхами: діти до своїх вечірніх зайнять, батьки за своїми плянами. Часом зустрічаються ввечорі, або й ні. Суботи і неділі про водять також або в ресторані або поза домом. Чому ж так родинний дім перетворився у спальне місце тільки? Відповідь: "Працювати треба, бо гроші потрібні, а по праці ми надто втомлені, щоб займатись хатнім госпо дарством, та ще й дітьми. А втім домашня праця — це змарнований час, а час, то гроші. Діти за кілька років вийдуть з хати і створять собі свій світ, а ми відійшовши на пенсію, виїдемо на Флориду. Такий тепер світ...” Роздумуючи над нашими спостереженнями, взятими із щоденного нашого життя, ви вчуєте і відгомін модних гасел сучасної доби і проблему українства нашого родинного дому і матеріялізм індустріяльного світу. За проф. Юрі Бронфенбреннером*, дослідником розвитку родини в Америці, цей стан представляється ось так:... ’’Найповажніший удар по родині виникає з факту, що ми широко відкрили жінкам щілину ввійти у світ економіки, науки, політики і т. п., але одночасно ми залишили світ праці все ще точно окреслений як ділянка чоловіків. Ви мусите працювати від 9-5 год. (без огляду — чоловік чи жінка), бути готовими до надчисельних годин, тому щораз тяжче доводиться батькам. От, де причина, чому багато батьків не хоче брати на себе родинних обов’язків. І тим треба пояснити зменшення популяції і запаморочливо збільшаюче число розводів..." Подібне становище і проф. Джоен Губер**, соціолога... "Молоді люди будуть одружуватись, будемо мати серію моноґамісТичних подруж, але чи стан одружень такий, як є тепер, залишиться, то це віщування кришталевої кулі...” Отже як уявляємо собі майбуття УКРАЇНСЬКОЇ родиии?!!! Чи не варто б на цю тему розвести дискусії! *U. S. News and World Report June 1976 **Там же. 4 НАШЕ ЖИТТЯ, ТРАВЕНЬ 1977 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top