Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
М андрівка В минуле Слава Ґеруляк ВІД " БОГА-ЗАЙЦЯ " ДО ’’З А Й Ч И КА -П О Б ІГА Й Ч И КА ” Коли у вітринах крамниць поруч різнобарвного весняного одягу появиться зображення зайця в різних видах і розмірах, ми знаємо, що Великдень близько. В Америці так званий великодній заяць (Easter Bunny), найчастіше зроблений з шоколяди, є частиною великодніх святкувань. Сьогодні той звичай трактується, як приємну розвагу для дітей без особливого релігійного чи символічного змісту. У загальному ми вважаємо, що цей звичай для нас чужий і не належить до нашого виликоднього обряду. Однак ще з дитинства пригадуємо опо відання і байки про зайчика-побігайчика. В піснях дітей, передусім у веснянках та гагілках, які виводилося в час Великодніх свят, зайчик дуже часто виступав як центральна постать. (У збірнику Зиновія ГІиська ’’Українські народні мелодії” є 22 пісні на цю тему). У старовинних весняних іграх і хороводах, які мали магічно-обрядову ф ункцію, наші предки оспіву вали зайчика. Весільний обряд не обходився без згадки зайця: ’’Зайчик по саду скакає, Молодая з саней виглядає. Вже ж бо она ізниділа Що Хведорка да не виділа”. (’’Весілля” , книга 1. Київ, ’’Наукова думка” , 1970) У писанковій тваринній орнаментиці зображення зайця займає переднє місце. З вищезгаданих прикладів бачимо, що тематика зайця тісно пов’язана з ритуальними обрядами наших предків і як така мусіла мати глибоке символічне значення. Виринає питання, що символізував для наших предків заяць. Відповідь може дати срібний браслет з XII ст., виконаний в традиціях київських майстрів і вживаний в час ритуального танку у святкуванні весняного свята ’’Русалій” . Тут зображений заяць з посудиною, в якій знаходиться ритуальний напиток (пиво, або вино). Русалії були святом родючости природи і від бувалися в честь крилатої русалки Віли, яка з рогу плодючости сіяла насіння і росу на поля і Сімаргла- Переплута, бога насіння і коріння. Це означає, що заяць був також частиною ритуалу плодючости. Старовинні литовці визнавали зайця, як бога рослин- ности. Можливо, що наші предки посідали подібний звичай. Зайці по своїй природі є незвичайно плодючими сотворіннями. Тому не диво, що наші предки, для яких родючість природи була під ставою їхнього існування і яку за всяку ціну треба було забезпечити, зробили зайця символом плодючости. Доказом цього є факт, що в Русі до XVII ст. не споживали заячого м’яса. Можливо, це ’’табу” походить ще з часів тотемізму, тобто віри у спільного предка-звір’я. Звичайно тотемного звір’я не вільно було вбивати ні споживати. Не виключено, що існував окремий ритуал, зв’язаний з культом бога-зайця. Від гомін того ритуалу напевно залишився в обрядових грах-гагілках, де заяць виступає немов би у фортеці, оточений мурами, з яких може лише визволитися ціною викупу. Зміст і значення тих гагілок впродовж століть затерлися. Залишилися лише фрагменти, з яких не завжди можна відтворити первісну думку. В усній словесності можна знайти багато згадок про зайця. Ось приклад, що звучить як заклинання: "Зайчику, зайчику, вийми порошинку, як не виймеш, то й сам згинеш” (на запорошене око). Серед пастухів було повір’я, що існував "заячий пастух” . Це заяць дуже великих розмірів, якого не вільно вбивати і якого розумна собака не зачепить. Це, очевидно, залишки з вірувань наших предків. У такого "Великого заяця” , або ’’Білого заяця” . вірили деякі індіянські племена альґонквіянці в північній Америці. Вони того зайця вважали творцем землі. Його завданням було тримати лад на землі та нею опікуватися. "Великий заяць” виступав у багатьох леґендах тих племен. В єгипетських гієроґліфах заяць означав поняття буття. Грецьку богиню Гекату як також германську богиню Гарек зображували в супроводі зайців. В загальному для багатьох культур заяць був символом плодючости, але його символічне значен ня мінялося залежно від часу і обставин. Часом його Б р а с л е т . З в е н о з в ід о б р а ж е н н я м п т и ц і т а за я ц я . С р іб л о . П о з о л о т а , X II ст . B ra c e le t. S e c tio n w ith r e p r e s e n ta tio n s o f h a re a n d b ir d . S ilver. G ild in g , e n g ra v in g . 12th c e n tu ry . 16 НАШЕ ЖИТТЯ, БЕРЕЗЕНЬ 1977 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top